22-ц/804/880/21 
                                                                                265/6412/20 
                                               
Головуючий у 1-й інстанції  Козлов Д.О. 
Суддя-доповідач: Попова С.А.

   П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого судді      Попової С.А.,
суддів                           Зайцевої С.А., Пономарьової О.М., 
за участю секретаря    Грішко С.В.,   
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області  від 20 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді  Козлова Д.О., повний текст рішення складено 20 листопада 2020 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 
до ОСОБА_1 
про зменшення розміру аліментів,

          В С Т А Н О В И В:
1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
В жовтні 2020 року представник ОСОБА_3 -  ОСОБА_4 звернувся до суду  із позовом до ОСОБА_1 , в обґрунтування заначивши наступне. ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого на користь ОСОБА_1 за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 07.05.2019 з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Після стягнення аліментів у позивача змінився матеріальний та сімейний стан.Так, 21.05.2019 він зареєстрував шлюб із ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 у цьому шлюбі народилася донька - ОСОБА_7 , на утримання якої рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 26.03.2020 та до повноліття дитини.
Просив:  зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання сина  ОСОБА_5 з 1/4 частки від усіх видів доходу до 1/6 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини; відкликати судовий наказ, виданий  07.05.2019 Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області  від 20 листопада 2020 року (а.с. 39-41) позов ОСОБА_3 задоволено.
Зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.05.2019 по справі № 265/1345/19 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту набуття рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення за судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07.05.2019 по справі № 265/1345/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28.02.2019 та до досягнення дитиною повноліття, - припинено з дня набрання рішенням законної сили та повернуто судовий наказ, виданий 10.05.2019, після повного погашення по ньому заборгованості.

Задовольняючи рішення, суд врахував доведення у позивача зміни сімейного і майнового стану, обумовленого укладенням другого шлюбу і народженням дитини та необхідністю сплачувати аліменти на її утримання за судовим рішенням, що на підставі ст. 192 СК України тягне захист прав платника аліментів у вигляді зміни присуджених за судовим наказом аліментів з ? частини доходів на 1/6 частину його доходів. 

Ухвалою того ж суду від 25.01.2021 (а.с. 70-71) заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.  

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В  апеляційній скарзі  представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким  у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3   відмовити.

Апеляційна скарга (а.с. 75-83) вмотивована тим, що суд, розглядаючи справу, мав би звернути увагу на відсутність в матеріалах справи доказів, що позивач є особою без постійного місця роботи, яка не має стабільного доходу та не має можливості сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі. Позивач надав до суду лише копії свідоцтв про укладення шлюбу та народження другої дитини, проте докази його матеріального стану або будь-які відомості про об`єктивний  матеріальний стан у справі відсутні. Суд відхилив клопотання представника відповідача про витребування доказів про працевлаштування позивача. Під час здійснення розрахунку, не маючи об`єктивних та належних доказів про розмір сукупного доходу позивача, суд першої інстанції зробив необґрунтований висновок про те, що загальна сума стягнення становить 41,7% від доходу ОСОБА_3 . Законом встановлено допустимий граничний обсяг стягнення на рівні 50%.

У відзиві на апеляційну скаргу представника відповідачки адвоката Мироненко О.В. представник позивача адвокат Калініченко А.В. (а.с. 105-107), погоджуючись із судовим рішенням вказує, що інше рішення суду на утримання молодшої дитини у розмірі 1/6 частина від доходів ОСОБА_3 підтверджує зміну майнового стану платника аліментів. 

Процедура розгляду справи апеляційним судом
Справа розглядається за участю представника відповідачки - ОСОБА_2 , яка підтримала доводи скарги, у відсутність повідомлених про дату, час і місце судового засідання  позивача і відповідачки, неявка яких в силу ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Як встановлено судом, згідно рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26.11.2018 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , укладений 27.09.2003, було розірвано (а. с. 9).
Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07.05.2019 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 28.02.2019 (а. с. 10).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.05.2019, між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , 21.05.2019 було укладено шлюб, дружина набула прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 11).
За свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 09.01.2020 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_3 – позивача та ОСОБА_10   (а.с. 12).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18.06.2020 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 26.03.2020 (а. с. 13, 14).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 03.06.2020 при розгляді справи № 760/9783/18-ц.
Пунктом  23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Тобто, закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров`я, а відповідно до статей 12, 81 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Суд вважав доведеними обставини зміни сімейного і майнового стану позивача і, беручи до уваги зібрані по справі докази, колегія суддів з цим погоджується, що із укладенням 21.05.2019  шлюбу із ОСОБА_10 і народженням у цьому шлюбі другої дитини позивача – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку він зобов`язаний стягувати аліменти за судовим рішенням від 18.06.2020, що відбулося після прийняття судового наказу від 07.05.2019 відносно старшої дитини ОСОБА_11 .  
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_3 , відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку. Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 89, 263-264 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність фактажно-правових підстав для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до 1/6 частини від доходу платника аліментів. 
Доводи апеляційної скарги щодо недоведення зміни матеріального становища платника аліментів спростовуються зібраними матеріалами в сукупності, яким суд першої інстанції надав належну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
Так, рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.06.2020 яким з відповідача присуджено до стягнення аліменти на утримання його молодшої неповнолітньої дитини ОСОБА_12 в розмірі 1/6 частини аліментів, створює майнові обов`язки для платника, яких не існувало станом на момент ухвалення судового наказу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.05.2019, але ж невиконання цих обов`язків тягне за собою наслідки, передбачені сімейним законодавством у вигляді неустойки (пені). Відтак, прийняте відносно утримання молодшої дитини судове рішення безумовно впливає на майновий стан платника аліментів, бо отримуваний ним дохід зменшується на обсяг присуджених аліментів на доньку.  
Тож, вказівка в апеляційній скарзі представника відповідачки на те, що суто факт народження другої дитини сам по собі не свідчить про зміну майнового стану платника аліментів, наведена без врахування всіх зібраних у справі доказів в їх сукупності.   
Крім того, здобутими в ході апеляційного перегляду справи відомостями про заробітну плату відповідача вбачається отримання ним заробітної плати на посаді механіка цеху конвертерного цеху ПрАТ ММК ім. Ілліча станом на момент прийняття судового наказу від 07.05.2019 в розмірі від 31944грн до 58119грн, аналогічний розмір заробітної плати від 32329грн і до 63578грн притаманний і подальшому періоду, в тому числі і станом на момент звернення ОСОБА_3 у жовтні 2020 року із позовом про зменшення розміру аліментів. 
До того ж, при перевірці дотримання майнових прав неповнолітньої дитини ОСОБА_5 на його утримання з боку батька, не можна не врахувати, що присуджений судом у даній справі змінений розмір аліментів на 1/6 частину від доходів - це в грошовому виразі становить 8094,87грн (від нарахованої середньої заробітної плати за 12 місяців 2020 року – 48569,19грн), що в 3,5 рази перевищує запроваджений державою розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років на момент прийняття рішення у розмірі 2318грн і майже в 7 разів перевищує унормований ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А також такий розмір аліментів, у всякому випадку, перевищує в 3 рази розрахований математично судом першої інстанції розмір присудженої 1/6 частки від середньої заробітної плати працівника в даній місцевості (2540,50грн).  
Крім того, з прийняттям рішення про зміну розміру аліментів на старшого неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частин від доходів платника аліментів буде дотриманий баланс інтересів двох неповнолітніх дітей ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .
Не можна погодитись із посиланням в апеляційній скарзі представника відповідачки на необхідність врахування при вирішенні справи висновків Верховного Суду у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, де встановлено недоведення погіршення майнового стану платника аліментів, а, навпаки, виявлено збільшення доходів останнього, а також зведено висновок, що суто факт народження другої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, оскільки фактичні обставини у цій справі є відмінними, аніж у справі за позовом ОСОБА_3 , де доведено зміну його як сімейного становища, так і майнового стану, на який впливає присудження аліментів на молодшу дитини. 
Ці аргументи апеляційної скарги суд першої інстанції обговорив в своїй ухвалі щодо перегляду заочного рішення.  
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Нових обставин, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли вплинути на правильність висновків суду не виявлено. Порушень норм процесуального або матеріального права, які могли призвести до неправильного вирішення справи, або тих, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга представника відповідачки підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, – залишенню без змін.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд, 

  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області  від 20 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2021 року.

Судді:                                                                          С.А.Попова

С.А.Зайцева

О.М.Пономарьова