УХВАЛА

16 червня 2021 року 
Київ
справа №640/9753/20
адміністративне провадження №К/9901/21449/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Ханової  Р.Ф.,
суддів: Гончарової І.А.,  Олендера І.Я., 

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року   
у справі №640/9753/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Медіа Груп»
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
ВСТАНОВИВ:
11 червня 2021 року Головне управління ДПС у м. Києві надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27  квітня 2021 року   у справі №640/9753/20 та заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
На обґрунтування останнього скаржник посилається на те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції Головному управлінню ДПС у м. Києві вручено 12 травня 2021 року, про що свідчить відмітка вхідної кореспонденції.
Разом з тим скаржнику необхідно надати належні докази про дату отримання постанови суду апеляційної інстанції, зокрема конверт, в якому надійшла оскаржувана постанова. Супровідний лист з вхідним штампом установи не може вважатись належним доказом підтвердження отримання постанови. 

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.    
Оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору, скаржнику необхідно  сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 42040,00 грн та подати до Верховного Суду документ, який це підтверджує.
Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору на користь держави в гривнях:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету: 22030106
Найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055)
Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження Головне управління ДПС у м. Києві зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, та вказує про неправильне застосування судом пункту 188.1 статті 188, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, та порушення норм процесуального права (аркуш 2 касаційної скарги).

На аркуші 6 касаційної скарги заявник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права при реалізації послуг за вартістю нижчою, ніж ціна придбання з урахуванням специфіки таких послуг та документального оформлення останніх; застосування штрафних санкцій за нереєстрацію накладних та подальший перерахунок розміру останніх відповідно до положень пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Разом з тим при поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на його думку, відповідна норма повинна застосовуватися.
Касаційна скарга не містить посилання, щодо якої норми (яких норм) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Зазначення скаржником про неправильне застосування судом пункту 188.1 статті 188, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не є підставою касаційного оскарження в розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України. Отже, скаржнику слід навести підстави касаційного оскарження відповідно до мотивів касаційної скарги та щодо кожного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Крім того, касаційна скарга за змістом зводиться до переоцінки доказів, що виходить за межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, оскільки суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Верховний Суд зауважує, що при поданні касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про недослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
За таких обставин касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року   у справі №640/9753/20 підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329, пункту 4 частини другої, частини четвертої статті 330 КАС України.
Керуючись статями 169, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року   у справі №640/9753/20 залишити без руху.
Установити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Р.Ф. Ханова
І.А. Гончарова 
 І.Я.Олендер ,
Судді Верховного Суду