УХВАЛА
 
12 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 286/261/20
провадження № 61-4476ск21
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження                     за касаційною скаргою акціонерного товариства «Агропросперіс банк» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 08 грудня                     2020 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого                2021 року в справі за позовом акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним,
 
ВСТАНОВИВ :
 
17 березня 2021 року АТ «Агропросперіс банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.
 
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що АТ «Агропросперіс банк» як на підставу касаційного оскарження посилається на те, що суди в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в постанові Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», що не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1)      якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2)      якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3)      якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4)      якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Ураховуючи викладене, АТ «Агропросперіс банк» необхідно надати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу акціонерного товариства «Агропросперіс банк» на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 08 грудня 2020 року та на постанову Житомирського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк протягм десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
 
У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                Н. О. Антоненко