УХВАЛА

07 червня 2021 року 
м. Київ
Справа №  923/1115/19 

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду
суддя-доповідач О. О. Мамалуй 
розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Кужелєва Ігоря Олександровича
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р.
у складі колегії суддів: Л. В. Лавриненко - головуючий, О. Ю. Аленін, С. В. Таран
за позовом заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Херсонської обласної ради та Південного офісу Держаудитслужби України
до 
1. Фізичної особи-підприємця Кужелєва Ігоря Олександровича;
2. Херсонського ліцею Херсонської обласної ради
про визнання правочинів недійсними та стягнення 24  981, 61 грн.

ВСТАНОВИВ:

ФОП Кужелєв І. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. у справі №923/1115/19.

Скаржник оскаржує постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р., якою скасовано ухвалу господарського суду Херсонської області від 10.11.2020р. у справі №923/1115/19 про залишення позовної заяви без розгляду та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. ст. 288, 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст оскаржуваної постанови складено 24.02.2021р. Оприлюднено зазначену постанову 26.02.2021р.

Касаційну скаргу ФОП Кужелєв І. О. надіслав до Верховного Суду 05.05.2021р., що вбачається з конверту.

Верховний Суд звертає увагу, що останнім днем строку на касаційне оскарження судового рішення, повний текст якого було складено 24.02.2021р., є 16.03.2021р. Отже касаційну скаргу ФОП Кужелєв І. О. подав з пропуском двадцятиденного строку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 288 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

В касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови отримано представником ФОП Кужелєва І. О. - адвокатом А. К. Гонтаренком в приміщенні господарського суду Херсонської області за результатами ознайомлення з матеріалами справи шляхом зняття фотокопій власними технічними засобами лише 14.04.2021р., а тому скаржник вважає, що останнім днем подачі касаційної скарги є 05.05.2021р., з урахуванням того, що 04.05.2021р. був вихідним днем. Враховуючи наведене скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження.

Верховний Суд звертає увагу, що касаційну скаргу ФОП Кужелєв І. О. подав безпосередньо до Верховного Суду, а тому наразі матеріали справи №923/1115/19 у Суду відсутні. Доказів на підтвердження вищезазначених підстав для поновлення строку на касаційне оскарження скаржником до скарги не додано.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

У даному випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження таких підстав, визнаються Верховним Судом неповажними.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Згідно з пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" з 01.01.2021р. встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270, 00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 

Згідно з ч. 3 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною 5 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги.

Оскільки Верховний Суд визнав наведені ФОП Кужелєвим І. О. підстави пропуску строку неповажними, скаржнику надається строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме для наведення інших поважних підстав або надання суду доказів на підтвердження зазначених в скарзі підстав пропуску строку на касаційне оскарження.

Також скаржнику надається строк для надання суду документу про сплату судового збору в розмірі 2 270, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 174, 233, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ФОП Кужелєва І. О. на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. у справі №923/1115/19 залишити без руху.

2. Надати ФОП Кужелєву І. О. строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

3. Попередити ФОП Кужелєва І. О. про те, що неусунення недоліків скарги протягом установленого строку є підставою для її повернення скаржнику або для відмови у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                         О. О. Мамалуй