П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2021 року
м. Київ
Справа № 9901/183/20
Провадження № 11-324заі20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Анцупової Т. О.,
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Штелик С. П.,
за участю: 
секретаря судового засідання Сороки Л. П.,
позивача ОСОБА_1 ,
представниці відповідача - Нарольської Т. С.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу № 9901/183/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльності
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року (у складі колегії суддів Ханової Р. Ф., Бившевої Л. І., Гончарової І. А., Олендера І. Я., Шипуліної Т. М.), 
УСТАНОВИЛА:
Рух справи
1.            15 липня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), що полягає в порушенні встановленого частиною четвертою статті 42 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) строку розгляду дисциплінарної скарги позивача від 14 лютого 2020 року № М-146/22/7-20 щодо судді Верховного Суду ОСОБА_2 .
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на дату подання цього позову відповідач не ухвалив жодного рішення за результатами розгляду його скарги, а також відсутня інформація про постановлення членом ВРП ОСОБА_4, яка є доповідачем у справі, ухвали чи винесення на розгляд дисциплінарної палати питання про відкриття провадження за його скаргою. На переконання позивача, скарга, подана ним до ВРП, не потребує багато часу для попередньої перевірки. Посилаючись на частину четверту статті 42 Закону № 1798-VIII, позивач зазначив, що у нього були всі легітимні очікування, що розгляд поданої ним скарги не буде тривати надмірно довго. Натомість бездіяльність ВРП порушує його право як скаржника у дисциплінарному провадження щодо судді.
2.            Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВРП про визнання противоправною бездіяльності відмовлено.
3.            Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Великої Палати Верховного Суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити його позов.
4.            Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09 жовтня 2020 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року, а ухвалою від 21 жовтня 2020 року призначила справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
5.            Ухвалами від 22 жовтня та 23 листопада 2020 року задоволено заяви суддів Великої Палати Верховного Суду Гудими Д. А. та Сімоненко В. М. про самовідвід та відведено цих суддів від участі у розгляді справи № 9901/183/20.
6.            09 листопада  2020 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року - без змін.
7.            18 лютого 2021 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2021 року.
8.            23 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до Великої Палати Верховного Суду додаткові пояснення.
9.            25 лютого 2021 року судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю кворуму.
10.         01 березня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволене ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 03 березня 2021 року.
11.         24 березня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду від ВРП надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка була задоволена ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29 березня 2021 року.
Фактичні обставини справи, встановлені судами, та зміст спірних правовідносин
12.         13 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ВРП із дисциплінарною скаргою щодо судді Верховного Суду ОСОБА_2 , яку зареєстровано 14 лютого 2020 року за № М-146/22/7-20.
13.         19 лютого 2020 року член ВРП ОСОБА_4 надіслала запит № 412/0/19-20, в якому судді ОСОБА_2 запропоновано надати письмові пояснення щодо відомостей, викладених у дисциплінарній скарзі.
14.         26 лютого 2020 року на адресу ВРП надійшли пояснення судді ОСОБА_2 , які зареєстровані відповідачем за № 1123/0/6-20.
15.         18 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ВРП з клопотанням про дотримання встановлених законом строків розгляду дисциплінарної скарги та повідомлення про причини їх пропуску.
16.         19 квітня та 16 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до ВРП клопотання про ознайомлення з матеріалами справи за його скаргою від 14 лютого 2020 року № М-146/22/7-20.
17.         21 травня 2020 року на запит члена ВРП від 15 травня 2020 року Окружним адміністративним судом міста Києва надано довідку про рух адміністративної справи № 640/21134/19 (за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про визнання протиправним та скасування рішення від 11 жовтня 2019 року № 3353 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_2 , суддею, головою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду»). Зазначена інформація надійшла до ВРП 25 травня 2020 року.
18.         25 травня 2020 року Друга Дисциплінарна палата ВРП відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід члена Другої Дисциплінарної палати ВРП ОСОБА_4 від розгляду вказаної дисциплінарної скарги, отриманої відповідачем 27 квітня 2020 року. В цей же день Друга Дисциплінарна палата ВРП відмовила у задоволені заяви члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 стосовно судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 .
19.         Суд першої інстанції установив, що відповідно до діловодства ВРП із 14 лютого по 12 липня 2020 року до члена ВРП ОСОБА_4 надійшло 306 справ і матеріалів з питань, які належать до повноважень ВРП, з яких 287 скарг щодо дисциплінарного проступку судді.
Станом на 01 лютого 2020 року на розгляді члена ВРП ОСОБА_4 перебувало 198 матеріалів.
Загальна кількість скарг щодо дисциплінарного проступку судді, за наслідками розгляду яких член ВРП ОСОБА_4 протягом указаного періоду постановила відповідну ухвалу або Дисциплінарна палата ВРП постановила ухвалу про відкриття дисциплінарної справи щодо судді, або повністю завершила розгляд, становить 374.
За наведений періоду ОСОБА_4 брала участь у 41 засіданні ВРП, на яких розглянуто понад 800 питань. З них на 4 засіданнях ОСОБА_4 була доповідачем із 6 питань.
Також протягом цього періоду член ВРП ОСОБА_4 брала участь у 18 засіданнях Другої Дисциплінарної палати, на яких розглянуто понад 600 питань, з яких більше ніж із 140 питань ОСОБА_4 була доповідачем.
20.         На час подання позову жодного рішення за скаргою від 14 лютого 2020 року за № М-146/22/7-20 відповідач не ухвалив.
21.         12 жовтня 2020 року ухвалою Другої Дисциплінарної палати ВРП № 2809/2дп/15-20 відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 . 
Оцінка суду першої інстанції
22.         Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 20 липня 2020 року відкрив провадження у справі, а також зобов`язав відповідача надати інформацію про загальну кількість скарг, отриману членом ВРП ОСОБА_4 за період із 14 лютого по 12 липня 2020 року, та загальну кількість скарг, щодо яких ОСОБА_4 постановила відповідну ухвалу або закінчила попередню перевірку та передала їх на розгляд дисциплінарної палати ВРП протягом зазначеного періоду. Запитувана судом інформація була зазначена відповідачем у відзиві на позовну заяву.
23.         Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду врахував необхідність дотримання строку при здійсненні попередньої перевірки дисциплінарних скарг, а також правомірні очікування скаржників щодо вирішення у кінцевому підсумку поданих ними заяв, однак дійшов висновку, що відповідач довів наявність об`єктивних обставин, які мали безпосередній вплив на швидкість і терміни опрацювання членом ВРП матеріалів, що надходять до нього на розгляд. На переконання суду першої інстанції, надмірно високе навантаження на члена ВРП безумовно створює реальні перешкоди у вжитті заходів щодо оперативного розгляду заяв чи скарг у розумні строки.
24.         Суд першої інстанції не встановив безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів щодо розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 з боку відповідача.
25.         За висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з огляду на об`єктивно наявне велике навантаження членів ВРП, зокрема ОСОБА_4 , встановлені під час розгляду справи обставини виключають можливість визнання бездіяльності відповідача протиправною та задоволення заявлених позовних вимог.
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
26.         В апеляційній скарзі на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 вказує на наявність усіх чотирьох підстав для скасування рішення суду першої інстанції, передбачених статтею 317 КАС України.
27.         На переконання скаржника, висновок суду першої інстанції про доведеність факту надмірно високого навантаження на члена ВРП не ґрунтується на матеріалах справи. Скаржник зауважує, що навантаження на члена ВРП ОСОБА_4 є значно нижчим ніж на суддів загальних судів та інших членів ВРП, які входять до тієї ж дисциплінарної палати. Тому, на думку скаржника, висновок суду про надмірність навантаження члена ВРП суперечить як матеріалам справи, так і загальновідомим фактам щодо існуючого навантаження на суди і ВРП. Високе навантаження, на переконання скаржника, не може виступати універсальним виправданням порушення визначених законодавством строків розгляду всіх без винятку дисциплінарних скарг. 
28.         В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що при оцінці того, чи допускає ВРП незаконну бездіяльність при розгляді скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мав би оцінити її зміст, а також те, чи потребувало вирішення питання про відкриття провадження за нею збору додаткової інформації чи вчинення інших дій, які б потребували значної кількості часу. Однак суд першої інстанції не проаналізував ці обставини, а також не оцінив у світлі принципу рівності те, що член ВРП ОСОБА_4 розглянула низку інших дисциплінарних скарг, які були розподілені на неї пізніше скарги ОСОБА_1 .
29.         Скаржник зауважує, що відповідач не надав жодного доказу, що порушення встановленого законом строку розгляду дисциплінарної скарги обумовлене необхідністю виконання певних дій для її перевірки, а суд першої інстанції повністю проігнорував та не обґрунтував, чому відкинув доводи скаржника щодо відсутності підстав для такого тривалого розгляду скарги.
30.         У додаткових поясненнях скаржник звертає увагу на необхідність врахування правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у справах № 826/17581/18 щодо протиправної бездіяльності НАЗК при проведенні повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та № 826/7335/18 щодо протиправності рішення НАЗК через прийняття поза межами законодавчо визначених строків. На переконання скаржника, наведені позиції Верховного Суду свідчать, що у зв`язку із пропуском строку, встановленого законом для розгляду дисциплінарної скарги рішення Дисциплінарної палати ВРП у будь-якому випадку не може вважатись правомірним, оскільки воно буде ухвалене поза визначеним законом строком. Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10 грудня 2020 року у провадженні № 11-247сап19, ОСОБА_1 зауважує, що надмірне навантаження у роботі не є достатнім обґрунтуванням для порушення строків.
Позиція ВРП щодо апеляційної скарги 
31.         У відзиві на апеляційну скаргу ВРП вказує на необґрунтованість та безпідставність її доводів.
32.         На переконання відповідача, скаржник помилково ототожнює поняття «розгляд дисциплінарної справи» та «попередня перевірка дисциплінарної скарги», оскільки попереднє вивчення та перевірка скарги як одна зі стадій дисциплінарного провадження не є складовою процедури розгляду дисциплінарної справи. Натомість чинне законодавство не містить положень, які б визначали конкретні строки здійснення членом Дисциплінарної палати ВРП попередньої перевірки дисциплінарної скарги, переданої йому на розгляд.
33.         Посилаючись на кількість справ та матеріалів, які надійшли до члена ВРП ОСОБА_4, а також засідання ВРП та Другої Дисциплінарної палати ВРП, у яких вона брала участь за період з 14 лютого по 12 липня 2020 року, відповідач стверджує про відсутність безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів, що стосуються розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 . 
34.         Окремо відповідач звертає увагу суду на те, що ухвалою Другої Дисциплінарної палати ВРП від 12 жовтня 2020 року № 2809/2дп/15-20 відкрито дисциплінарну справу стосовно судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 . 
35.         На переконання відповідача, доводи скаржника про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги розгляд ОСОБА_4 інших справ, які були на неї розподілені пізніше скарги ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки мотиви дисциплінарних скарг та обставини дисциплінарних справ мають істотні відмінності.
36.         Водночас ВРП зауважує, що дії члена ВРП під час здійснення ним попередньої перевірки щодо наявності ознак дисциплінарного проступку в діях судді не породжують жодних відносин управлінського характеру чи підпорядкування між ВРП і скаржником. На переконання ВРП, вимоги ОСОБА_1 є передчасними, оскільки у цьому випадку відсутній публічно-правовий спір, а відтак і порушення з боку ВРП прав та інтересів скаржника теж відсутні.
Позиція Великої Палати Верховного Суду
Релевантні джерела права
37.         Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
38.         Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131 Конституції України в Україні діє ВРП, яка розглядає скарги на рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності судді чи прокурора.
39.         Підстави та порядок притягнення суддів до дисциплінарної відповідальності визначено Конституцією України, Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та Законом№ 1798-VIII.
40.         Відповідно до статті 108 Закону № 1402-VIII дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати ВРП у порядку, визначеному Законом № 1798-VIII, з урахуванням вимог цього Закону.
41.         Дисциплінарне провадження включає: 1) попереднє вивчення матеріалів, що мають ознаки вчинення суддею дисциплінарного проступку, та прийняття рішення про відкриття дисциплінарної справи або відмову у її відкритті; 2) розгляд дисциплінарної скарги та ухвалення рішення про притягнення або відмову в притягненні судді до дисциплінарної відповідальності (частина третя статті 42 Закону № 1798-VIII).
42.         Згідно із частиною четвертою статті 42 Закону № 1798-VIII дисциплінарне провадження здійснюється у розумний строк. Строк здійснення дисциплінарного провадження не повинен перевищувати більше ніж шістдесят днів з моменту отримання дисциплінарної скарги.
43.         Частиною першою-другою статті 43 Закону № 1798-VIII встановлено, що член Дисциплінарної палати, визначений для попередньої перевірки відповідної дисциплінарної скарги (доповідач): 1) вивчає дисциплінарну скаргу і перевіряє її відповідність вимогам закону; 2) за наявності підстав, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 44 цього Закону, - повертає дисциплінарну скаргу скаржнику; 3) за наявності підстав, визначених пунктом 6 частини першої статті 44 цього Закону, - передає  скаргу на розгляд Дисциплінарної палати для ухвалення рішення щодо залишення без розгляду та повернення її скаржнику або відкриття дисциплінарної справи; 4) за відсутності підстав для залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги - готує матеріали у строки, встановлені регламентом, з пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи.
Висновок доповідача разом із дисциплінарною скаргою та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами передається на розгляд Дисциплінарної палати.
44.         Згідно із частиною тринадцятою статті 49 Закону № 1798-VIII Дисциплінарна палата розглядає дисциплінарну справу протягом дев`яноста днів з дня її відкриття. Цей строк може бути продовжений Дисциплінарною палатою не більше ніж на тридцять днів у виключних випадках, у разі потреби додаткової перевірки обставин та/або матеріалів дисциплінарної справи.
45.         Відповідно до пункту 12.3 Регламенту Вищої ради правосуддя, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17 (далі - Регламент), попереднє вивчення матеріалів, що мають ознаки вчинення суддею дисциплінарного проступку, здійснюється доповідачем у розумний строк.
Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду, рішення якого переглядається
46.         Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача у справі та пояснення сторін, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
47.         Протиправність бездіяльності ВРП скаржник обґрунтовує тим, що станом на дату звернення до суду відповідач всупереч вимогам частини четвертої статті 42 Закону № 1798-VIII не прийняв жодного рішення за його дисциплінарною скаргою від 14 лютого 2020 року. Протиправну бездіяльність відповідача скаржник пов`язує із затягуванням попередньої перевірки дисциплінарної скарги.
48.         Надаючи оцінку тому, чи свідчить про протиправну бездіяльність ВРП неприйняття відповідачем у межах строку, визначеного частиною четвертої статті 42 Закону № 1798-VIII, жодного рішення за скаргою ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року, слід врахувати висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі № 800/426/17, від 06 грудня 2018 року у справі № 800/259/17, від 22 серпня 2019 року у справі № 9901/986/18.
49.         Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
50.         Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
51.         Самі по собі строки вчинення певних дій поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають вирішального значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.
52.         Неприйняття ВРП станом на день звернення з позовом рішення за скаргою ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року з огляду на строк дисциплінарного провадження, визначений частиною четвертою статті 42 Закону № 1798-VIII, має ознаки бездіяльності, проте, чи є така бездіяльність протиправною належить оцінити в цій справі.
53.         На підставі наданих відповідачем відомостей суд першої інстанції встановив, що із 14 лютого по 12 липня 2020 року до члена ВРП ОСОБА_4 надійшло 306 справ і матеріалів з питань, які належать до повноважень ВРП, з яких 287 скарг щодо дисциплінарного проступку судді. Станом на 01 лютого 2020 року на розгляді члена ВРП ОСОБА_4 перебувало 198 матеріалів. Загальна кількість скарг щодо дисциплінарного проступку судді, за наслідками розгляду яких член ВРП ОСОБА_4 упродовж зазначеного періоду постановила відповідну ухвалу або Дисциплінарна палата ВРП постановила ухвалу про відкриття дисциплінарної справи щодо судді, або повністю завершила розгляд, становить 374. Упродовж зазначеного періоду ОСОБА_4 брала участь у 41 засіданні ВРП, на яких розглянуто понад 800 питань. З них на 4 засіданнях ОСОБА_4 була доповідачем із 6 питань. Також протягом цього періоду член ВРП ОСОБА_4 брала участь у 18 засіданнях Другої Дисциплінарної палати, на яких розглянуто понад 600 питань, з яких більше ніж із 140 питань ОСОБА_4 була доповідачем.
54.         Судом першої інстанції встановлено, що 19 лютого 2020 року член ВРП ОСОБА_4 надіслала лист № 412/0/19-20, у якому судді ОСОБА_2 запропоновано надати письмові пояснення щодо відомостей, викладених у дисциплінарній скарзі. Такі пояснення судді ОСОБА_2 надійшли до ВРП 26 лютого 2020 року.
55.         Як встановлено Великою Палатою Верховного Суду відповідно до принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи та не заперечується скаржником, член ВРП ОСОБА_4 під час попередньої перевірки дисциплінарної скарги також звернулась із запитом до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо руху справи № 640/21134/19. Довідка про рух справи № 640/21134/19 надійшла до ВРП 25 травня 2020 року. Зі змісту останньої слідує, що станом на 18 травня 2020 року розгляд справи № 640/21134/19 Окружним адміністративним судом міста Києва триває.
56.         Велика Палата Верховного Суду частково погоджується із доводами відповідача про те, що чинне законодавство не визначає конкретних строків здійснення членом Дисциплінарної палати ВРП попередньої перевірки дисциплінарної скарги, але звертає увагу на те, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 43 № 1798-VIIIза відсутності підстав для залишення без розгляду та повернення дисциплінарної скарги доповідач готує матеріали у строки, встановлені регламентом, з пропозицією про відкриття чи відмову у відкритті дисциплінарної справи. Своєю чергою, згідно із пунктом 12.3 Регламенту попереднє вивчення матеріалів, що мають ознаки вчинення суддею дисциплінарного проступку, здійснюється доповідачем у розумний строк.
Водночас слід розрізняти строки, визначені частиною четвертою статті 42 Закону № 1798-VIII, та строки, встановлені частиною тринадцятою статті 49 цього Закону. Під час судового засідання представниця відповідача наголосила на необхідності застосування 90-денного строку, визначеного частиною тринадцятою статті 49 Закону № 1798-VIII. Проте зазначена норма є достатньо чіткою і зрозумілою та визначає строки розгляду дисциплінарної справи лише після її відкриття, а тому не застосовується до спірних правовідносин.
57.         З огляду на встановлені обставини справи Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність безпідставного, невиправданого затягування, невжиття необхідних заходів щодо розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 з боку відповідача.
58.         Оцінюючи оскаржувану бездіяльність відповідача на предмет її протиправності, Велика Палата Верховного Суду враховує таке:
-                      питання про можливу необ`єктивність, неупередженість чи заінтересованість члена Другої Дисциплінарної палати ВРП, ОСОБА_4 , розглядалось Другою Дисциплінарною палатою ВРП при вирішенні заяв про відвід/самовідвід, що підтверджується ухвалами від 25 травня 2020 року;
-                      навантаження на члена Другої Дисциплінарної палати ВРП ОСОБА_4;
-                      наявність у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва справи № 640/21134/19 про оскарження рішення НАЗК від 11 жовтня 2019 року № 3353 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої ОСОБА_2 , суддею, головою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду» є важливою обставиною, яка підлягала встановленню під час попередньої перевірки дисциплінарної скарги.
Сукупність таких обставин та положення частини четвертої статті 42 Закону № 1798-VIII у взаємозв`язку з пунктом 12.3 Регламенту не дозволяють стверджувати, що порушення строків розгляду дисциплінарної скарги ОСОБА_1 було свавільним.
59.         Отже, оскільки у спірних правовідносинах бездіяльність ВРП викликана об`єктивними обставинами, є пропорційною та не порушує, станом на день звернення позивача з цим позовом, розумних строків, така бездіяльність не є протиправною.
60.         Щодо доводів скаржника про необґрунтованість висновків суду першої інстанції про надмірне навантаження на члена ВРП ОСОБА_4 Велика Палата Верховного Суду виходить з таких мотивів.
61.          ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що нормативно-правовими актами не визначено міру навантаження на члена ВРП, а навантаження ОСОБА_4 є значно нижчим ніж на суддів загальних судів та інших членів ВРП. 
62.         Оцінюючи такі доводи скаржника, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що Закон № 1798-VIII встановлює повноваження членів ВРП та межі їх дискреції. Обсяг, складність справи, поведінка учасників є тими обставинами, які можуть збільшувати кількість та тривалість дій членів ВРП з метою виконання наданих повноважень. Тому в межах спірних правовідносин, з огляду на відомості, надані ВРП щодо справ, які перебувають у провадженні ОСОБА_4 та в яких нею прийнято рішення, її навантаження не може бути оцінене судом у порівнянні з іншими членами ВРП чи суддями.
Водночас Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах наявність у члена ВРП ОСОБА_4 значного навантаження, поряд із вчиненням дій з метою перевірки дисциплінарної скарги, є додатковою (не єдиною) обставиною, що підтверджує відсутність протиправної бездіяльності відповідача. Тому висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 10 грудня 2020 року у провадженні 11-247сап19, не суперечать встановленим у справі № 9901/183/20 обставинам.
63.         Велика Палата Верховного Суду не погоджується з доводами скаржника про порушення принципу рівності через розгляд членом ВРП ОСОБА_4 інших справ, які були на неї розподілені пізніше скарги ОСОБА_1 , оскільки мотиви дисциплінарних скарг, обставини дисциплінарних справ та дії, що необхідно вчинити можуть мати істотні відмінності.
64.         Щодо аргументів скаржника про відсутність підстав для тривалого розгляду скарги Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що вивчення та перевірка дисциплінарної скарги є виключним повноваженням члена ВРП. Підстави, необхідність вчинення тих чи інших дій, передбачених частиною першої статті 43 Закону № 1798-VIII, визначаються за власним переконанням члена ВРП у межах наданих йому повноважень і розумних строків. Делегування повноважень, визначених частиною першої статті 43 Закону № 1798-VIII, іншим суб`єктам не передбачено. 
65.         Оцінюючи доводи скаржника про необхідність врахування правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 23 лютого 2021 року у справі № 826/17581/18 та від 29 грудня 2020 року у справі № 826/7335/18, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких мотивів. 
У справі № 826/17581/18 оскаржувалась протиправна бездіяльність НАЗК щодо незавершення повної перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та неприйняття остаточного рішення. Велика Палата Верховного Суду констатує відмінність суб`єктного складу, змісту спірних правовідносин у справах № 826/17581/18 та № 9901/183/20, до того ж враховує, що предмет спору у цих справах виник та пов`язаний із різними стадіями адміністративної процедури. Так, у справі № 826/17581/18 спір пов`язаний із завершальною стадією проведеної перевірки, а у справі № 9901/183/20 із першою стадією дисциплінарного провадження. 
У справі № 826/7335/18 предметом спору стало рішення за результатами повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а не бездіяльність відповідача. 
Отже, обставини справ, на які посилається ОСОБА_1 та справи, що розглядається Великою Палатою Верховного Суду, не є подібними, а тому висновки, викладені в них, не є застосовними.
66.         Водночас варто зауважити, що станом на момент розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 9901/183/20 відповідачем відкрито дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року. Отже, факт бездіяльності відповідача усунуто, а легітимні очікування скаржника щодо вирішення питання про відкриття дисциплінарної справи виправдані.
67.         Доводи ОСОБА_1 про необхідність скасування рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, не знайшли свого підтвердження.
68.         Оскільки Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне і законне рішення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року - без змін.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
69.         Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
70.         Згідно із частиною першою статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
71.         Отже, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, то апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки щодо розподілу судових витрат
72.         Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
73.         Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-243, 266, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий суддя-доповідач                                                               Т. О. Анцупова
Судді:                        В. В. Британчук                                                       Г. Р. Крет
                                    Ю. Л. Власов                                                            Л. М. Лобойко
                                    І. В. Григор`єва                                                        К. М. Пільков
М. І. Гриців                                                               О. Б. Прокопенко
                                    Ж. М. Єленіна                                                          Л. І. Рогач
                                    О. С. Золотніков                                                     О. М. Ситнік
                                    Л. Й. Катеринчук                                                    С. П. Штелик