Справа № 761/46158/19                                    Головуючий в суді І інстанції - Слободянюк П.Л.
Провадження № 33/824/147/2021                      Доповідач - Миколюк О.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К  Р А Ї Н И
09  квітня 2021  року                                                                                                  м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду      Миколюк О.В., 
 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року, - 
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року,
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
Згідно з постановою суду, 17 листопада 2019 року, о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Мерседес (державний номер НОМЕР_1 ) по вул. О. Теліги у м. Києві, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності свідків.
Не погоджуючись з постановою суду,  ОСОБА_1   в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтуванні вказує, що працівники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб та не надали чітких відповідей щодо підстав зупинення, крім того момент зупинки його транспортного засобу відсутній на відеовідтворенні, наданому працівниками поліції.
Також звертає увагу, що з явними ознаками наркотичного сп`яніння не перебував, наркотичні засоби взагалі не вживає,  працівники поліції не провели огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, а визначили стан наркотичного сп`яніння виключно за зовнішнім виглядом.
Зазначає, що працівники поліції почали вимагати, щоб апелянт залишив свій транспортний засіб на місці його зупинки та їхати з ними до медичного закладу для встановлення стану наркотичного сп`яніння, та повідомили, що він може відмовитись від проходження медичного огляду та пройти його пізніше самостійно, таким чином, працівники поліції ввели його в оману та невірно роз`яснили права і обов`язки.
Вказує також на те, що  в матеріалах справи відсутнє направлення  на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, що позбавило його можливості пройти самостійно огляд, крім того, його не відстороняли від керування транспортним засобом.
Також звертає увагу, що показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів їх достовірність, обидва пояснення є повністю ідентичними, складені на бланках, вони не деталізовані.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги був повідомлений належним чином, будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, тому вважаю за можливе розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 провести у його відсутність.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення була допущена істотна неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.
Допущена судом першої інстанції неповнота з`ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписи п.2.5 Правил дорожнього руху передбачають обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п.2, п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (тобто, відповідно до п.3 цієї Інструкції, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 308447 від 17 листопада 2019 року зазначено, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови.
У той же час з відеозапису події 17 листопада 2019 року такі ознаки наркотичного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови в  ОСОБА_1 не вбачаються, реакцію очей ОСОБА_1 поліцейським взагалі проведено не було.
В письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, при цьому відсутні дані про те, що  ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, крім того, в поясненнях свідки зазначають про те, що ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду в медичному закладі та за допомогою алкотестеру «Драгер», що є суперечливим та вказує на недопустимість пояснень свідків, як належних доказів по справі.  
Також із відеозапису не вбачається, що працівники поліції роз`яснили свідкам, як того вимагає Закон, які в ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. 
З метою з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції викликались свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та працівник поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, однак на виклики до суду апеляційної інстанції вони не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.
Разом з тим, відповідно до п.12 розділу 11 вищезазначеної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Однак, направлення на огляд ОСОБА_1 в медичний заклад з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння в матеріалах справи відсутнє.
Отже працівниками поліції не було дотримано вимог п.п.2,4 розділу 1 та п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, та вимог Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
Вищезазначені обставини зумовлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які послався суд першої інстанції,  недопустимими доказами.
Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення  ОСОБА_1  від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
         Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
      Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 лютого 2020 року  щодо   ОСОБА_1  - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях  ОСОБА_1    складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
           Суддя                                                               О.В. Миколюк