УХВАЛА

03 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/6537/20
адміністративне провадження № К/9901/19205/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Рибачука А.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу  Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
25.05.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 та постанову Cьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №240/6537/20.
З касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що         ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив:
- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо невиплати через Управління ДСНС України у Житомирській області суми призначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 21.10.2019, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби та зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити виплату через Управління ДСНС України у Житомирській області призначену нею на його користь одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності III групи з 21.10.2019, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби, в сумі 280728,00 грн, шляхом виділення цих коштів Управлінню ДСНС України у Житомирській області для подальшого видання ним наказу про виплату та перерахування на його рахунок відкритий в установі банку відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" від 11.07.2007р. № 908.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2020, залишеним без змін постановою Cьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021, позов задоволено. 
За правилами частини 1  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України)  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Предметом розгляду в цій справі є бездіяльність Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо невиплати через Управління ДСНС України у Житомирській області суми призначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби.
Згідно з частиною третьою  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини четвертої  статті 12 КАС України  виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі  Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою    статті 266-1 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини 6  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста  статті 12 КАС України  належить до Загальних положень цього  Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає, що оскільки спір в даній справі стосується невиплати суми призначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби, а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи - дана справа є малозначною.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес.
Так, процесуальний закон передбачає умови, за наявності яких справи незначної складності можуть переглядатися в касаційному порядку.
Якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджувані питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.
Посилання у касаційній скарзі на те, що справа становить значний суспільний інтерес з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії суспільно значимих.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  328,  333,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 та постанову Cьомого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №240/6537/20 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                           А. Ю. Бучик

Судді:                                                                                                         А. І. Рибачук

                                                                                                                   С. Г. Стеценко