ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року 
м. Київ
справа №804/2584/16
адміністративне провадження №К/9901/42577/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №804/2584/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 (головуючий суддя Чумак С. Ю., судді: Гімон М.М. Юрко І.В.),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (далі також ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського", позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі також Дніпропетровська митниця, відповідач), у якому позивач просив скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №110010000/2015/20100 від 02.11.2015, визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600529/1 від 02.11.2015.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції митний орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. 

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.12.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі №804/2584/16.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №804/2584/16 за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу справ суддею-доповідачем для розгляду цієї справи у Касаційному адміністративному суді визначено суддю Хохуляка В.В.

Ухвалою Верховного Суду від 14.06.2021 справу прийнято до провадження та призначено до касаційного розгляду у попередньому судовому засіданні на 15.06.2021.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 КАС України.

В обґрунтування касаційної скарги митний орган посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права. зокрема, частини другої статті 19, статті 67 Конституції України, статтей 31.33, 52-54. 58, 64, 337 Митного кодексу України. Як зазначає відповідач, під час контролю поданих позивачем документів для здійснення митного контролю та митного оформлення вантажу, митний орган дійшов висновку, що подані документи не містять всіх даних, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а тому заявлена митна вартість не підтверджена документально, внаслідок чого відповідачем правомірно прийнято рішення про коригування митної вартості товару. У касаційній скарзі Дніпропетровська митниця просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, яким у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з вимогами касаційної скарги. ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подано заперечення, позивач вказує, що вважає касаційну скаргу необґрунтованою. Як зазначає позивач, на підтвердження заявленої митної вартості товару Товариством надано митному органу  всі необхідні документи, контролюючий орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності документів чи розрахунків. У свою чергу, відповідач витребував додаткові документи за всім переліком, передбаченим частиною третьою статті 53 Митного кодексу України безвідносно перевірки саме тих обставин, які розцінені митним органом, як розбіжності. Позивач наголошує, що митним органом не спростовано контракту ціну товару, об`єктивну можливість і спроможність визначити на підставі наданих Товариством документів ціну товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору. У запереченнях позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 18.09.2015 між ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" (покупець) та "MAGNECO METRAL U.K. LIMITED", Великобританія (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №15-1556-12 (далі - контракт), згідно з умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, кількість, вартість та умови і строки поставки якого визначаються контрактом. Вартість на продукцію визначається на умовах: DAP - станція Правда Придніпровська ж/д, м.Дніпродзержинськ - при постачанні залізничним транспортом, DAP - ПАТ "Днепровский меткомбинат", м.Дніпродзержинськ - при постачанні автомобільним транспортом. Вартість пакування та маркування входить до вартості продукції.

Згідно зі специфікацією №1 від 18.09.2015 до контракту продавець зобов`язується поставити зв`язку Metset Bіnder (товар) у кількості 60 кілолітрів за ціною 1406,50 дол.США за 1 кілолітр.

Для митного оформлення ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" подано до Дніпропетровської митниці вантажну митну декларацію від 30.10.2015 №110010000/2015/022654 (відправник "MAGNECO METRAL U.K. LIMITED", Великобританія) в режимі ІМ 40 ДР, де митна вартість товару була заявлена за ціною договору на рівні 1406,50 дол.США за 1 кілолітр або 1081,92 дол.США за тонну.

Для митного оформлення позивачем надані наступні документи: контракт,  специфікація до Контракту, міжнародні автомобільні накладні (CMR), довідка про транспортні витрати, прейскурант (прайс-лист) "MAGNECO METRAL U.K. LIMITED, комерційна пропозиція "MAGNECO METRAL U.K. LIMITED", рахунок фактуру (інвойс), рахунок фактуру (інвойс), пакувальні листи, сертифікати якості, декларації про походження товару, копія митної декларації країни відправлення, листи "MAGNECO METRAL U.K. LIMITED" про регіональні представництва, про вартість транспортування.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, відповідачем надано позивачу повідомлення щодо необхідності надання переліку додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення з перекладом, та одночасно повідомлено декларанта, що він за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

Листом від 02.11.2015 №062Д/3126 декларантом проінформовано митницю про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений частиною третьою статті 53 Митного кодексу України та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно частини восьмої статті 55 Митного кодексу України.

У зв`язку з неможливістю надання ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" вказаних додаткових документів у встановлений митним органом строк відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2015/600529/1 від 02.11.2015 з застосуванням другорядного методу визначення митної вартості (резервного методу) та митна вартість товару визначена у розмірі 3,3846 дол.США/кг.

Оскільки відповідачем не була визнана митна вартість, за основним методом визначення митної вартості товару у митному оформленні було відмовлено, про що Дніпропетровська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації №110010000/2015/20100 від 02.11.2015.

ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського", скориставшись наданим пунктом 2 частини третьої статті 52 Митного кодексу України правом, 05.11.2015 задекларувало зазначений вантаж, а митниця здійснила оформлення товару та випустила його у вільний обіг.

Незгода позивача з вищевказаними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації стали підставою для звернення до суду з позовом про їх скасування.

В обґрунтування позовних вимог Товариство вказало, що не погоджується з оскаржуваними карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товару, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки Митницею прийнято необґрунтоване рішення про коригування митної вартості товарів, надані документи не містили розбіжностей, наявних ознак підробки та інших характеристик, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, крім того, протиправно витребувані додаткові документи.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що позивачем не було підтверджено належними документами складові митної вартості товарів, а отже, у Митниці були законні підстави для витребування додаткових документів, у наданих додаткових документах містилися розбіжності. На думку відповідача, митним органом були надані змістовні обґрунтування правомірності застосування другорядного (за ціною договору щодо ідентичних товарів) методу визначення митної вартості товару.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у митного органу були всі підстави ставити під сумнів заявлену митну вартість товару. У зв`язку з відсутністю обґрунтованих та законних підстав для застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів відповідачем правомірно було скориговано заявлену декларантом митну вартість товарів із застосуванням резервного методу, що виключає підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасував, ухвалив нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору. Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані митним органом, а посилання останнього на ненадання всіх необхідних первинних документів та відсутність в останніх всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно положень частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Як встановлено частиною першою статті 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами першою, другою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Частиною третьою   статті 53 МК України   встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи прийняття відповідачем оскаржуваного рішення обґрунтовується тим, що під час здійснення митної оцінки товару на підставі доданих позивачем до МД документів було виявлено ряд розбіжностей та відсутність необхідних відомостей.

У результаті контролю митним органом встановлено наступне: (а.с. 18-20)

Контрактна вартість товару «зв`язка марки Metset Binder», імпортованого за специфікацією № 1 від 18.09.2015 до контракту від 18.09.2015 №15-1556-12 на умовах поставки DAP м.Дніпродзержинськ, складає 1406,5 дол.США/kl (1000 L важить 1300кг, в перерахуванні за вагою вартість складає 1081,92 дол.США/т.

Згідно з листом виробника «MAGNECO METRAL U.K. LIMITED» від 19.10.2015 №86-UA за підписом регіонального директора компанії MAGNECO/METRAL у С.Петербурзі, ПАТ «ДМКД» надано дисконт (знижку) щодо вартості товарів, що постачаються за контрактом від 18.09.2015.

Таким чином, наявні підстави вважати, що ПАТ «ДМКД» не виконуються    положення Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

За наданими товаросупровідними документами товар «Колоїдно-кремнеземиста зв`язка марки Metset Binder» походженням США (підтверджено декларацією походження на рахунку від 15.10.2015 № 7790, 7795) поставляється зі складу у Нідерландах (м. Розендааль) для експорту в Україну (лист «MAGNECO METRAL U.K. LIMITED» від 01.04.2014 №26-UA/14; міжнародна автомобільна накладна (CMR) від 22.10.2015 №10052,10057).

Декларація країни експорту подана без перекладу та не містить числових показників.

Комерційна пропозиція видана покупцю без імені регіонального представництва виробника Росії від 04.09.2015 року №139-RU визначає ціну товару на рівні 1406,50 дол.США/1 кілолітр.

Надана комерційна пропозиція не може бути використана для підтвердження митної вартості товару, оскільки відповідно до ст.53 Митного Кодексу України для підтвердження митної вартості використовується прайс-лист виробника товару.

Прайс-лист «MAGNECO METRAL U.K. LIMITED» № 84-UA від 19.10.2015 року містить цінову пропозицію на умовах постачання EXW NegLey (USA)/Tianjin (China) на рівні 1200 дол.США/1 кілолітр (в перерахунку за вагою 923,08дол./т).

За відомостями прайс-листа № 84-UA від 19.10.2015 для визначення вартості товарів, зазначених в ньому з урахуванням доставки та стандартної норми прибутку, необхідно до вартості, що запропонована цим документом додати 15%, що становить 138,462 дол.США/т (0,1385дол.США/кг).

З урахуванням умов поставки DAP Дніпродзержинськ відповідно до п. 10 ст.58 Митного Кодексу України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість.

Враховуючи зазначене, наявні додаткові витрати, пов`язані з навантаженням, вивантаженням, складськими витратами щодо оцінюваних товарів, пов`язані з умовами постачання, які є складовою вартості товару.

На підтвердження транспортної складової надано лист від 19.10.2015 №87-UA стосовно вартості транспортування за підписом регіонального директора компанії MAGNECO/METREL у С.Петербурзі.

У листі зазначено, що вартість доставки вантажу «суха бетонна суміш марки Metpump 10», що поставляється за контрактом від 18.09.2015 №15-1556-12, специфікацією № 1, згідно переліку інвойсів з м. Едіссон (штат Іллінойс, США) на склад компанії MAGNECO/METREL в м.Розендааль (Нідерланди) складає 130 дол.США/т.

Зазначена вартість включає: доставку контейнера з заводу до американського порту, навантаження на судно, доставку до порту Нідерландів, вивантаження контейнера в порту, доставку з порту до складу, перевантаження вантажу з контейнера в автомобільний транспорт.

Вартість послуг складу не враховано, оскільки склад належить компанії MAGNECO/METREL.

Вартість доставки вантажу автомобільним транспортом з м.Розедааль (Нідерланди) до м.Дніпродзержинськ (Україна) складає 2500 євро (від м.Розендааль (Нідерланди) до п/п Дорогуск-Ягодин (1639км) - 1400 євро, від п/п Дорогуск-Ягодин до м.Дніпродзержинськ (Україна)(1020 км) - 1100 євро), що з урахуванням крос-курсу валют станом на дату визначення митної вартості 29.10.2015 складає 2771,25дол.США.

Відповідно до статті 53 МК України лист від 19.10.2015 №87-UA не може бути врахований в якості документа, що підтверджує вартість транспортування.

Лист від 19.10.2015 №87-UA не містить вартості перевезення оцінюваного товару.

Відповідно до пакувального листа від 15.10.2015 №10052, 10057 вага оцінюваного вантажу: 8178кг брутто, 7800кг нетто. Вага супутнього вантажу «суха бетонна суміш марки Меtрumр 10» - 36782 брутто, 36338кг нетто. Загальна вага товару, що перевозиться 44960 брутто, 44138 нетто.

У зв`язку із неможливістю надання ПАТ "ДМК ім. Ф.Е. Дзержинського" додаткових документів у встановлений митним органом строк відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів.

Розглянувши доводи митного органу, суд апеляційної інстанції, з урахуванням норм права, що регулюють спірні відносини та встановлених у справі обставин, не вбачав підстав для відмови у задоволенні позову, посилаючись на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами постачання DAP ПАТ «ДМКД», Дніпродзержинськ (Інкотермс-2010), продавець зобов`язаний укласти за власний рахунок на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого місця, тому, відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України, подання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів не передбачено.

Разом з тим, позивачем, як декларантом було надано митному органу міжнародні автомобільні накладні (CMR) № 10052 від 22.10.2015, №10057 від 23.10.2015 ; довідка про транспортні витрати № 062Д/3111 від 30.10.2015; лист виробника та продавця товару з роз`ясненням щодо транспортних витрат від 19.10.2015.

За умовами постачання DAP ПАТ «ДМКД», Дніпродзержинськ (Інкотермс-2010), продавець не має обов`язку страхування товару. Умовами зовнішньоекономічного контракту не визначено обов`язку страхування товару. Автомобільна накладна не містить відомостей про те, що під час транспортування товару здійснювалось страхування.

Стосовно висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, декларантом було надано висновок ТПП № ГО-3888 від 28.10.2015.

Щодо вимоги відповідача про надання перекладу копій митних декларацій країни відправлення, то експортна декларація не є документом, який підтверджує митну вартість в розумінні статті 53 МК України.

З урахуванням посилання відповідача на те, що оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару відповідно до Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947), апеляційний суд на підставі матеріалів справи з`ясував, що листом від 19.10.2015 за підписом регіонального директора компанії MAGNECO METRAL у С.Петербурзі, позивача повідомлено про надання дисконту щодо вартості товарів, що постачаються за контрактами від 18.09.2015 №15-5556-12 і №15-5555-12 у зв`язку з великим обсягом замовлених матеріалів та достатнім строком для організації найбільш дешевого варіанту постачання. (а.с. 48).

Як зауважено судом, у примітці до пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) будь-яка виняткова знижка вважається припущенням та не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до статті 53 МК України.

Також, судом враховано, що за умовами зовнішньоекономічного контракту оплата за товар здійснюється в розмірі 100% на протязі 15 банківських днів з дати поставки продукції. Тобто, на момент розмитнення, строк для оплати поставленого товару ще не настав.

Як констатовано судом апеляційної інстанції, на підставі наданих декларантом документів, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Проте, відповідач витребував у позивача додаткові документи за всім переліком, що передбачено частиною третьою статті 53 МК України безвідносно перевірки саме тих обставин, які ним розцінені як суттєві розбіжності, а в подальшому ненадання позивачем цих додаткових документів слугувало підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів

Нормами Митного кодексу України визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни. Водночас, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Як зазначено судом, з пояснень представників позивача вбачається, що митна декларація, яку відповідач орган використав при коригуванні митної вартості товарів мала суттєві відмінності від митної декларації позивача за обсягами, часом поставки та транспортними витратами тієї поставки. Крім того, товар при останній був розфасований в інші ємкості меншого обсягу, у зв`язку з чим і вартість товару була значно вищою ніж при поставці позивача.

Зазначені пояснення митним органом жодними доказами не спростовані.

Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчать про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматиного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 МК України.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Крім того, апеляційний суд встановив, що під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного відповідачем методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару. 

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього   Кодексу.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод 2-ґ, але не надано жодних переконливих доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи частини третьої статті 57 МК України.

На підставі встановлених обставин, з урахуванням застосованих норм права,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого за МД товару - за ціною контракту, є належними, стосуються контракту, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Дніпропетровської митниці без задоволення, а оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 у справі №804/2584/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
В.В. Хохуляк
Л.І. Бившева
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду