ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2021 р.           Справа№ 910/4520/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Козир Т.П. 
          Чорногуза М.Г. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 29.04.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 
у справі №910/4520/20 (суддя Балац С.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОЛД"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ"
про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ"  про витребування майна із чужого незаконного володіння.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 у справі №910/4520/20 у задоволенні позову відмовлено.
22.10.2020 до місцевого господарського суду надійшла заява представника відповідача (адвоката Олійника О.С.) про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову допомогу, в якій заявник просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" витрати на професійну правову допомогу в розмірі 13000 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 у справі №910/4520/20 частково задоволено заяву про розподіл судових витрат на правову допомогу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 грн.
Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 у справі №910/4520/20 та прийняти нове, яким задовольнити заяву повністю.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" задоволено. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 у справі №910/4520/20 скасовано; прийнято нове рішення, яким задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову допомогу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ"  витрати на правову допомогу в сумі 13000 грн.
08.02.2021 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" надійшла заява про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 10000 грн. 
Заява мотивована тим, що заявником понесено витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких він вважає співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), перелік яких наведено у акті про виконання договору про надання правової допомоги №436/19 від 10.04.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 призначено судове засідання з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" у справі №910/4520/20. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2021 задоволено клопотання відповідача про заміну найменування позивача  з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" (ідентифікаційний код: 37606208) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ШОЛД» (ідентифікаційний код: 37606208); здійснено заміну найменування позивача у справі №910/4520/20 з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТРАНС ЛТД" (08140, Київської області, Києво-Святошинський район, село Білогородка, вул. Богатирська, 2В, ідентифікаційний код: 37606208) на Товариство з обмеженою відповідальністю «ШОЛД» (01001, місто Київ, вул. Мала Житомирська, 16/3, ідентифікаційний код: 37606208).
В судове засідання представник  Товариства з обмеженою відповідальністю «ШОЛД» не з`явився, про поважність причин нез`явлення суд не повідомив, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.
Оскільки неявка представників учасників справи не є перешкодою для прийняття судового рішення в порядку ст. ст. 221, 244 ГПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим здійснити розгляд заяви за відсутності представника позивача.
Представник відповідача підтримав заяву про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у справі №910/4520/20, просив її задовольнити, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОЛД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000 грн.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
В апеляційній скарзі відповідачем повідомлено, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 10000 грн; заявлено, що такі докази у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України, будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до чч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Колегією суддів встановлено, що позивач не звертався з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.
Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №911/3156/19, від 09.02.2021 у справі №910/15201/17, від 03.03.2021 у справі №912/354/20.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи копію додаткової угоди №24 від 16.11.2020 до договору про надання правової допомоги №436/19 від 10.04.2019, у відповідності до п.1 якої клієнт доручає адвокатові надавати правову допомогу у суді апеляційної інстанції у господарській справі №910/4520/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД" (додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020) в такому обсязі: складання та подання суду апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 з доданими доказами, підготовка практики Верховного Суду та долучення її до матеріалів справи; участь у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги; згідно п.3 додатку №24 до договору про надання правової допомоги №436/19 за надання зазначеної в пункті 1 цього документу правової допомоги, клієнт сплачує адвокатові гонорар (винагороду) в сумі 10000 грн; акт про виконання договору про надання правової допомоги №436/19 від 10.04.2019, в якому зазначено про те, що адвокат належним чином, якісно та в строк надав, а клієнт прийняв виконання правової допомоги, передбаченої договором про надання правової допомоги  №436/19 від 10.04.2019, додаткової угоди №24 від 16.11.2020 до договору  в повному обсязі; гонорар  (винагорода) адвоката сплачено в сумі 10000 грн; претензій до якості, обсягу та строків виконання правової допомоги клієнт не має; надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у справі №910/4520/20 на підставі додаткової угоди №24 від 16.11.2020 до договору  про надання правової допомоги №436/19 від 10.04.2019.
Дослідивши надані відповідачем в обґрунтування адвокатських витрат документи, колегія суддів вважає, що заявлені відповідачем до відшкодування витрати у сумі 10000 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому з огляду на їх розумність та доцільність для даної справи, керуючись принципами верховенства права та пропорційності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу,  понесених у суді апеляційної інстанції, в розмірі 5000 грн. В іншій частині в задоволенні заяви необхідно відмовити, з огляду на її недоведеність та необґрунтованість. 
Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених останнім під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОЛД" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, будинок, 16/3, ідентифікаційний код: 37606208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРТЕЦЯ-ОСТ" (01054, м. Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 33-Д, ідентифікаційний код: 33447509) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн (п`ять тисяч гривень), понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.
Матеріали справи №910/4520/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені ГПК України порядку і строки.

Повний текст додаткової постанови складено 05.05.2021.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                М.Г. Чорногуз