Справа № 462/483/21                                Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І. 
Провадження № 33/811/416/21                Доповідач: Березюк О. Г. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю ОСОБА_1 , захисника Назаркевича С.М., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 04 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 04.03.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривні.
Згідно постанови суду 23 січня 2021 року о 08.40 год. у місті Львові на вулиці Кульпарківській, 158В, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Dacia Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння.
 
На дану постанову захисник Назаркевич С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що судом першої інстанції справа розглянута не повно та необ`єктивно, зокрема судом не врахованого того, що фізичний стан ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками поліції був зумовлений захворюванням ВІЛ з проявами туберкульозу та останній отримує відповідне лікування. Крім цього, захисник зазначає, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням законодавства з використанням експрес тесту «ALL-TEST» (DMT-101/MTD20060006), результати якого підлягали лабораторній перевірці та уточненню, і який не є вимірювальною технікою чи обладнанням, не має сертифіката відповідності чи свідоцтва про повірку робочого засобу, в медичному висновку не зазначено, яку саме речовину було виявлено в організмі ОСОБА_1 ..
Розглянувши матеріали справи № 462/483/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №105574 від 23.01.2021 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), медичним висновком №000172 від 23.01.2021 року, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3), відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції (а.с.2).
При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП та в межах строків, передбачених ст.38 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що судом не врахованого того, що фізичний стан ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками поліції був зумовлений захворюванням ВІЛ з проявами туберкульозу та останній отримує відповідне лікування, оскільки такі не спростовують доказів, що містяться в матеріалах справи, які отримані з дотриманням встановленої законом процедури.
Так, на підтвердження апеляційних вимог про те, що фізичний стан ОСОБА_1 під час зупинки його працівниками поліції був зумовлений захворюванням ВІЛ з проявами туберкульозу та останній отримує відповідне лікування, ОСОБА_1 надав апеляційному суду консультаційний висновок спеціаліста КНП «Львівський обласний центр громадського здоров`я» від 21.11.2019 року, в якому для ОСОБА_1 визначена схема лікування препаратами TDF (тенофовір), FTC (емтрицитабін) та EFV (ефавіренз). 
Проте, в інструкціях з використання зазначених препаратів зазначено, що зазначені препарати можуть викликати запаморочення (тенофовір, емтрицитабін, ефавіренз), порушення концентрації або сонливість (ефавіренз) і щодо останнього препарату пацієнтів необхідно попереджати про необхідність уникати виконання керування автомобілем та роботи з іншими механізмами. Тобто при лікуванні ОСОБА_1 здійснюється прийом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім цього, апеляційний суд не приймає до уваги твердження апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 проведено з порушенням законодавства з використанням експрес тесту «ALL-TEST» (DMT-101/MTD20060006), результати якого підлягали лабораторній перевірці та уточненню, і який не є вимірювальною технікою чи обладнанням, не має сертифіката відповідності чи свідоцтва про повірку робочого засобу, оскільки досліджуючи акт медичного огляду ОСОБА_1 №000172 від 23.01.2021 року апеляційний суд приходить до висновку про те, що висновок про перебування ОСОБА_1 про перебування в стані наркотичного сп`яніння був даний не лише на підставі результатів експрес тесту «ALL-TEST» (DMT-101/MTD20060006), а здійснювалося обстеження всіх фізіологічних показників останнього. 
Також, апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року, в медичному закладі. 
Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Назаркевича С.М., апеляційний суд не знаходить.
       Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Залізничного районного суду м.Львова від 04 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Назаркевича С.М. – без задоволення.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Березюк О.Г.