Постанова                                          
Іменем  України                                
             
13 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 320/8645/17
 
провадження № 61-4058 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                 Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
відповідачі:  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , комунальне підприємство «Телерадіокомпанія «Мелітополь» Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_4 ;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2019 року у складі судді Купавської Н. М. та постанову Запорізького апеляційного суду                     від 29 січня 2020 року у складі колегії суддів: Онищенка Е. А., Бєлки В. Ю., Кухаря С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 

Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2017 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , комунального підприємства «Телерадіокомпанія «Мелітополь» Мелітопольської міської ради Запорізької області (далі - КП «Телерадіокомпанія «Мелітополь»), ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.
 
Позовна заява мотивована тим, що він є відомою особою в спортивних колах, керівником громадської організації «Федерації нокдаун хортингу» у Запорізькій області, повноважений представник Запорізького обласного відділення Федерації кіокушин карате, керівником громадської організації «Мелітопольська федерація кіокушинкай карате», приймає участь в міжнародних, всеукраїнських спортивних змаганнях, зборах, є організатором дитячої збірної команди, яка є однією з сильніших в Україні.
Крім безпосереднього заняття спортом, він займається виховною роботою з дітьми його команди, основні риси, які він намагається виховати - це чесність, порядність, ввічливість, стриманість, непримиримість до брехні та зради.
ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_15, автор ОСОБА_5 в статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (російською мовою) розміщено наступну інформацію:« ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , обвиняя его в незаконной приватизации общежития с людьми, в том, он не ремонтирует помещения общежития и крышу, выселяет людей, отказывает им в выдаче справок для получения субсидий и прочих грехах».
«Что до самой процедуры приватизации данного общежития, то она, по данным прокуратури, на самом начальном зтапе прошла по весьма сомнительной схеме».
«Спустя 14 лет войны с новым владельцем здания, люди не теряют надежду то, что в суде они таки отменят сделку купли-продажи общежития и станут полноправными хозяевами своих комнат».
З вказаним текстом оприлюднено відеоролик  ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_3 розповсюджує інформацію (мовою оригіналу):«.... Зто грубейшая форма приватизации всего майна завода..., он не имел право приватизировать здание согласно статье 24 закона о приватизации, общежития законодательством было запрещено приватизировать и запрещено до сегодняшне момента, было разрешено приватизировать только производственные помещения...».
«...Они на заводе создали свою, извините, как группу хотелось назвать другому, так...., они забрали у робочих сертификати»,
«... Они составляют co ОСОБА_1 11.05.2002 года договор купли -продажи, цена вот зтого здания 411765 гривен, вы представляєте, зто у человека ( ОСОБА_1 которого не было кроме штанов ничего, который занимался спортом», журналист «откуда вы знаєте?» ОСОБА_3 : «ну, знаю, потому что занимался титушка натуральная»,
«... он организует фирму «Матиол».... Он регистрирует у ханыги в ОСОБА_9 , ...
самое интересное, что зто здание в городе, а регистрация происходит в районе (голос за кадром): «преступники потому что» ( ОСОБА_10 ): «это же уголовка стопроцентная, это уже доказано, у меня ж документы все (демонстрирует пачку бумаг)»,
«четыреста одинадцать тисяч не заплачено в государство, где эти деньги вообще не понятно, куда они исчезли... и я в судебных заседаниях говорю, что это обыкновенный договорняк» (речь идет о договоре купли-продажи здания между АО « Мелитопольпродмаш » и ЧП « Регион-сервис »), «пусть кто-то разбирается в зтой aфере».
Також оприлюднено відеоролик ІНФОРМАЦІЯ_7 де                    ОСОБА_11 надає інформацію, а саме (мовою оригіналу): «В момент купли-продажи были нарушены права наши и наших детей…куплено незаконно это здание…у каждого из нас есть дети, есть внуки, права которого были нарушены в 2002 году…НАС КУПИТЬ.... МЬІ же не вещь, которую покупают… Руководство города и правоохранительные органы заявляют, что « МЬІ бессильны перед этим человеком»…Он начал притеснять нас..начал в милицию подавать на нас заявления…начал приходить на этажи, стучать в двери, узнавать кто где живет, кто не живет ....Есть решение суда о том, что зта сделка незаконная (спрашивает журналист) - ДА, ДА 2005 годом датированное. (ответ)... Он начал строить козни: не позволял, чтобы приплачивали эти деньги. Он мотивировал, что вы будите жить здесь в общежитии, но вы заключите co мной договор , он это было кстати с первого дня, с 2002 года …ОН ДО СИХ ПОР НЕ ДАЛ НАМ ВОЗМОЖНОСЬ ОФОРМИТЬ СУБСИДИЮ.»
ІНФОРМАЦІЯ_9 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_16 в статті «Второй день жители общежития в Мелитополе остаются без водьі и тепла», автором ОСОБА_12 була розповсюджена наступна інформація (мовою оригіналу): «В Мелитополе в общежитии АДРЕСА_1, где проживают 45 семей, второй день отключено водо- и теплоснабжение. Так владелец общежития, по словам жильцов, решил отомстить им за то, что они не дают ему своего согласия на оформление техдокументации на комнаты, расположенные на 3-х верхних зтажах».
«Речь идет о бывшем общежитии завода «Продмаш», которое директор ОСОБА_13 продал вместе с людьми бизнес-структуре».
«По словам правозащитника жильцов общежития ОСОБА_14 , которая представляет интересы обманутых людей в судах, владелицей пятизтажки, является сестра бизнесмена и известного спортивного тренера, зкс-депутата ОСОБА_1 ». «По словам правозащитницы, долгов у людей нет. Тем не менее, владелец общежития самовольно перекрыл им вентили на трубах, подающих тепло и воду в комнаты».
«Сегодня они отстаивают в судах своє право на приватизацию комнат, так
как всю жизнь проработали на заводе, от предприятия получили эти комнаты и имеют на руках ордера на них, платили приватизационные взносы в кассу предприятия».
ІНФОРМАЦІЯ_9 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_14 в статті « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (видео), автор ОСОБА_5 , була розповсюджена наступна інформація (мовою оригіналу):
«Они в один голос твердят, что и за воду и за тепло исправно платят коммунальным службам и не намерены страдать от произвола собственника». «По словам правозащитника, которая представляет интересы жильцов общежития в судах, ОСОБА_14 , владелицей пятизтажки, является сестра бизнесмена и известного спортивного тренера, зкс-депутата ОСОБА_1 (юрлицо ООО «Матиолл»).
«Жители общежития утверждают, что они самостоятельно оплачивают услуги водо, энерго и теплоснабжения обслуживающим организациям. В качестве подтверждения люди демонстрируют свои платежки и утверждают, что долгов за коммунальные услуги не имеют».
ІНФОРМАЦІЯ_9 на телеканалі ТВМ в інформаційному програмі Вісті, вийшов сюжет, автором якого є ОСОБА_15 , в якому була оприлюднена наступна інформація: «всі вони (мешканці гуртожитку) справно сплачують комунальним підприємствам рахунки за послуги», «виявилося що власник ( ОСОБА_1 ) гуртожитку самовільно перекрил їм вентилі на трубах, що подають тепло і воду в кімнати», «як вважає правозахисник ОСОБА_17 , це було зроблено через те що люди не пустили ОСОБА_1 до своїх кімнат», « ОСОБА_18 вже впровадив таку традицію систематично відключати послуги для того, щоб люди були більш зговірливими», «всі наші спроби зв`язатися з ним ( ОСОБА_1 ) виявилися марних підприємець не відповідав на телефонні дзвінки», «наразі мешканці будинку відстоюють своє право на приватизацію кімнат).
ОСОБА_17 : «он ( ОСОБА_1 ) начал творить, он начал стучать в дверы людям... он нарушил снова законодательный уровень, он оключил воду и тепло...это обыкновенный разбой».
Інформація, викладена в статтях відповідачів щодо вчинення ним грубого порушення чинного законодавства по відношенню до охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб, по-перше, має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення ним вимог чинного законодавства України та прийнятих у суспільстві принципів моралі, етики тощо, та такою, що, на його переконання, порушує його немайнові права, по-друге, стосується конкретних фактів, обов`язок доказування достовірності яких покладається на відповідача.
Поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення відповідача до нього, що в свою чергу впливає на зниження цінності його особи - приниження його гідності.
Також, поширенням вказаної інформації відповідачі створили негативну соціальну оцінку його особи в очах оточуючих, порушивши його честь. До того ж, значно знизилась оцінка його професійних якостей третіми особами, його професійні здібності були поставлені під сумнів співробітниками та керівництвом.
Так, вказані публікації щодо нього, принижують його професійний авторитет та загальну оцінку його якостей як добропорядної людини.
Вважав, що поширенням недостовірної інформації щодо нього відповідачі завдали шкоди його немайновим інтересам, порушивши його гідність, честь та ділову репутацію.
Крім того, вважав, що саме завдяки розповсюдженню відносно нього недостовірної інформації йому було відмовлено в передачі в оренду вбудованих нежитлових приміщень, що негативно вплинуло на його діяльність. 
Такими неправомірними діями відповідачів йому завдано також моральної шкоди.
Ураховуючи викладене, позивач просив суд визнати недостовірною та такою, що принижує його честь і гідність вище зазначену інформацію, яка розміщена 11 квітня 2016 року, 05 лютого 2017 року та ІНФОРМАЦІЯ_9 на веб-сайті, автор ОСОБА_5 , а також оприлюднена ІНФОРМАЦІЯ_9 на телеканалі ТВМ в інформаційній програмі «Вісті», автор ОСОБА_15 , та зобов`язати відповідачів спростувати поширену інформацію та стягнути з них солідарно на його користь 100 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції  
 
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                   від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна інформація, оприлюднена в засобах масової інформації є відображенням позицій двох сторін цивільно-правових відносин. Між позивачем та мешканцями гуртожитку існує цивільно-правовий спір щодо користування приміщенням гуртожитку та сплати витрат за комунальні послуги. Тривалий час в судах різних інстанцій розглядаються з цього приводу цивільні справи, що підтверджується копіями рішень, наданими суду сторонами. Досить часто в засобах масової інформації висвітлювалась ситуація, яка склалась щодо користування приміщенням гуртожитку та надання його мешканцям комунальних послуг.
В оскаржуваних ОСОБА_1 статтях викладені судження окремих осіб щодо вищевказаних обставин.
ОСОБА_1 є відомою особою в спортивних колах, він є керівником громадської організації «Федерації нокдаун хортингу» у Запорізькій області, повноважений представник Запорізького обласного відділення Федерації кіокушин карате, керівник громадської організації «Мелітопольська федерація кіокушинкай карате», приймає участь в міжнародних, всеукраїнських спортивних змаганнях, зборах, є організатором дитячої збірної команди, а, отже, є публічною особою.
Обставини, на які є посилання в оскаржуваних ОСОБА_1 статтях та сюжеті на телебаченні, позивачем не спростовані. Суду не надано доказів того, правдива чи неправдива інформація, викладена в них.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 29 січня 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів). ОСОБА_1 є відомою особою в спортивних колах, він керівник громадської організації «Федерації нокдаун хортингу» у Запорізькій області, повноважений представник Запорізького обласного відділення Федерації кіокушин карате, керівник ГО «Мелітопольська федерація кіокушинкай карате», приймає участь в міжнародних, всеукраїнських спортивних змаганнях, зборах, є організатором дитячої збірної команди, а, отже, є публічною особою.
Обставини, на які є посилання в оскаржуваних ОСОБА_1 статтях та сюжеті на телебаченні, позивачем не спростовані. Суду не надано доказів того, правдива чи неправдива інформація, викладена в них.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У лютому 2020 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,й ухвалити нове судове рішення, яким його позов задовольнити.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 08 травня 2019 року у справі № 761/37180/17, від 04 грудня 2019 року у справі                                     № 758/3340/17 та від 29 листопада 2017 року у справі № 761/6866/16-ц, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                           від 28 квітня 2020 року касаційне провадження у справі відкрито та  витребувано цивільну справу № 320/8645/17 з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
 
У травні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що висловлювання відповідача на адресу позивача містить конкретне звинувачення в тому, що позивач винний у незаконної приватизації, називається конкретна сума 411 тисяч, яка викрадена у держави, позивач названий «тітушкою», який є учасником афери і навіть у відповідача є конкретні докази. Отже, висловлювання відповідача містить обвинувачення позивача у вчиненні кримінального правопорушення, яке вже нібито доказано. Тобто ці факти можна підтвердити або спростувати, а підтвердження оціночних суджень є нездійсненим. 
Оспорювана ним інформація містить конкретне звинувачення в тому, що він винний в обмані людей, купівлі гуртожитку разом з людьми, що він відключає самовільно водо та тепло постачання, тобто з оприлюдненої інформації можна дійти висновку що позивач заради користі вчинив шахрайство (обман) і самоправство, що підпадає під статті 190, 356 КК України. Такі висловлювання можна перевірити на істинність і спростувати, тому, на його думку, воно не є оціночним судженням, а є саме недостовірною інформацією, що порочить його честь і гідність. 
Вказував, що судами неправильно зроблений висновок та застосовано норми матеріального права стосовно допустимої інформації про нього як публічної особи, оскільки недостовірна інформація була не з приводу того, як він виконував або виконую свої функції в галузі спорту, вона взагалі не стосувалися його спортивної діяльності, а стосувалася лише конкретної конфліктної ситуації навколо гуртожитку, яка не має відношення до його спортивної діяльності. Тобто за таких обставин саме відповідач повинен доводити правдивість розповсюдженої ним інформації, а не позивач її неправдивість.
Крім того, статус особи щодо визначення її публічною чітко регламентує Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (вимиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». До переліку осіб, які можливо віднести до публічних згідно цього закону його віднести не можна.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_15, автор ОСОБА_5 , в статті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (російською мовою) розміщено наступну інформацію:« ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , обвиняя его в незаконной приватизации общежития с людьми, в том, он не ремонтирует помещения общежития и крышу, выселяет людей, отказывает им в выдаче справок для получения субсидий и прочих грехах».
«Что до самой процедуры приватизации данного общежития, то она, по данным прокуратури, на самом начальном зтапе прошла по весьма сомнительной схеме».
«Спустя 14 лет войны с новым владельцем здания, люди не теряют надежду то, что в суде они таки отменят сделку купли-продажи общежития и станут полноправными хозяевами своих комнат».
 
З вказаним текстом оприлюднено відеоролик  ІНФОРМАЦІЯ_4 , де ОСОБА_3 розповсюджує інформацію (мовою оригіналу):«.... Зто грубейшая форма приватизации всего майна завода..., он не имел право приватизировать здание согласно статье 24 закона о приватизации, общежития законодательством было запрещено приватизировать и запрещено до сегодняшне момента, было разрешено приватизировать только производственные помещения...».
«...Они на заводе создали свою, извините, как группу хотелось назвать другому, так...., они забрали у робочих сертификати»,
«... Они составляют co ОСОБА_1 11.05.2002 года договор купли -продажи, цена вот зтого здания 411765 гривен, вы представляєте, зто у человека ( ОСОБА_1 которого не было кроме штанов ничего, который занимался спортом», журналист «откуда вы знаєте?» ОСОБА_3 : «ну, знаю, потому что занимался титушка натуральная»,
«... он организует фирму «Матиол».... Он регистрирует у ханыги в ОСОБА_9 , ...
самое интересное, что зто здание в городе, а регистрация происходит в районе          (голос за кадром): «преступники потому что» ( ОСОБА_10 ): «это же уголовка стопроцентная, это уже доказано, у меня ж документи все (демонстрирует пачку бумаг)»,
«четыреста одинадцать тисяч не заплачено в государство, где эти деньги вообще не понятно, куда они исчезли... и я в судебных заседаниях говорю, что это обыкновенный договорняк» (речь идет о договоре купли-продажи здания между АО « Мелитопольпродмаш » и ЧП « Регион-сервис »), «пусть кто-то разбирается в зтой aфере».
 
Також оприлюднено відеоролик ІНФОРМАЦІЯ_7 де                      ОСОБА_11 надає недостовірну інформацію, а саме( мовою оригіналу):                «В момент купли-продажи были нарушены права наши и наших детей…куплено незаконно это здание…у каждого из нас есть дети, есть внуки, права которого были нарушены в 2002 году…НАС КУПИТЬ.... МЬІ же не вещь, которую покупают… Руководство города и правоохранительные органы заявляют, что « МЬІ бессильны перед этим человеком»…Он начал притеснять нас..начал в милицию подавать на нас заявления…начал приходить на этажи, стучать в двери, узнавать кто где живет, кто не живет ....Есть решение суда о том, что зта сделка незаконная (спрашивает журналист) - ДА, ДА 2005 годом датированная. (ответ)... Он начал строить козни: не позволял, чтобы приплачивали эти деньги. Он мотивировал, что вы будите жить здесь в общежитии, но вы заключите co мной договор , он это было кстати с первого дня, с 2002 года …ОН ДО СИХ ПОР НЕ ДАЛ НАМ ВОЗМОЖНОСЬ ОФОРМИТЬ СУБСИДИЮ.»
 
ІНФОРМАЦІЯ_9 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_16 в статті «Второй день жители общежития в Мелитополе остаются без водьі и тепла», автор ОСОБА_5 була розповсюджена наступна інформація (мовою оригіналу): «В Мелитополе в общежитии АДРЕСА_1, где проживают 45 семей, второй день отключено водо- и теплоснабжение. Так владелец общежития, по словам жильцов, решил отомстить им за то, что они не дают ему своего согласия на оформление техдокументации на комнаты, расположенные на 3-х верхних зтажах».
«Речь идет о бывшем общежитии завода «Продмаш», которое директор ОСОБА_13 продал вместе с людьми бизнес-структуре».
«По словам правозащитника жильцов общежития ОСОБА_14 , которая представляет интересы обманутых людей в судах, владелицей пятизтажки, является сестра бизнесмена и известного спортивного тренера, зкс-депутата ОСОБА_1 ». «По словам правозащитницы, долгов у людей нет. Тем не менее, владелец общежития самовольно перекрыл им вентили на трубах, подающих тепло и воду в комнаты».
«Сегодня они отстаивают в судах своє право на приватизацию комнат, так
как всю жизнь проработали на заводе, от предприятия получили эти комнаты и имеют на руках ордера на них, платили приватизационные взносы в кассу предприятия».
 
ІНФОРМАЦІЯ_9 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_14 в статті « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (видео), автор ОСОБА_5 , була розповсюджена наступна інформація (мовою оригіналу):
«Они в один голос твердят, что и за воду и за тепло исправно платят коммунальным службам и не намерены страдать от произвола собственника». «По словам правозащитника, которая представляет интересы жильцов общежития в судах, ОСОБА_14 , владелицей пятизтажки, является сестра бизнесмена и известного спортивного тренера, зкс-депутата ОСОБА_1 (юрлицо ООО «Матиолл»).
«Жители общежития утверждают, что они самостоятельно оплачивают услуги водо, энерго и теплоснабжения обслуживающим организациям. В качестве подтверждения люди демонстрируют свои платежки и утверждают, что долгов за коммунальные услуги не имеют».
 
ІНФОРМАЦІЯ_9 на телеканалі ТВМ в інформаційному програмі Вісті, вийшов сюжет, автором якого є ОСОБА_15 , в якому була оприлюднена наступна інформація: «всі вони (мешканці гуртожитку) справно сплачують комунальним підприємствам рахунки за послуги», «виявилося що власник ( ОСОБА_1 ) гуртожитку самовільно перекрил їм вентилі на трубах, що подають тепло і воду в кімнати», «як вважає правозахисник ОСОБА_17 , це було зроблено через те що люди не пустили ОСОБА_1 до своїх кімнат», « ОСОБА_18 вже впровадив таку традицію систематично відключати послуги для того, щоб люди були більш зговірливими», «всі наші спроби зв`язатися з ним ( ОСОБА_1 ) виявилися марних підприємець не відповідав на телефонні дзвінки», «наразі мешканці будинку відстоюють своє право на приватизацію кімнат).
ОСОБА_17 : «он ( ОСОБА_1 ) начал творить, он начал стучать в дверы людям... он нарушил снова законодательный уровень, он оключил воду и тепло...это обыкновенный разбой».
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
 
Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
 
Відповідно до частини четвертої статті 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
 
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
 
Статтею 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
 
Згідно з частинами першою, четвертою, шостою та сьомою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
 
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
 
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
 
Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.
 
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
 
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, встановити факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація стосується саме особи позивача і що поширена інформація порушує особисті немайнові права особи позивача або перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право, при цьому саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем.
 
Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.
 
Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.
 
Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.
 
Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод                    1950 року передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.
 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.
 
Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, Lingens v. Austria, № 9815/82, § 46, 08 липня 1986 року, свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.
 
Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку.
 
Отже, коли робляться твердження про поведінку третьої особи, деколи може бути важко, як і у цій справі, віднайти різницю між оцінкою фактів та оціночними судженнями. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав.
 
У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, також повинен враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація) та рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998 рік) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).
 
Зокрема, у Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами,                 а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).
 
У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.
 
Тобто публічна особа, державний службовець повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, в тому числі у різкій формі, до прискіпливої уваги суспільства та підвищеної зацікавленості до його діяльності та/або особистого життя, адже вони, обираючи кар`єру публічної особи, погодилися на таку увагу.
 
У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суди правильно виходили з того, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що поширена відносно нього інформація відповідачем є твердженням останнього про факти, а не його оціночними судженнями, оскільки оспорена інформація не містить жодних фактів, чи відомостей про порушення позивачем закону та будь-якого посилання на джерела отримання такої інформації, вона є власними судженнями відповідача, оформленими у вигляді промови з використанням мовних засобів, які ґрунтуються на його особистій думці,                        а не твердженнях про факти стосовно ОСОБА_1 про порушення ним закону.
 
Крім того, встановлено, що між сторонами існують суперечки з приводу комунальних платежів та користування приміщеннями, приватизації майна.
 
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, дією чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
 
Суди, не встановивши спричинення шкоди позивачу незаконними діями відповідачів, правильно відмовили в позові в цій частині.
 
Доводи касаційної скарги про те, що позивач не є публічною особою, безпідставні, оскільки в обґрунтування позову він зазначав, що є відомою особою в спортивних колах, керівником громадської організації «Федерації нокдаун хортингу» у Запорізькій області та інших громадських організації, а, отже, відіграє певну роль у суспільному житті у галузі спорту.
 
При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Отже, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

 
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області                     від 21 жовтня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду                     від 29 січня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников 
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян 
 
Н. Ю. Сакара 
 
В. В. Шипович