Єдиний унікальний номер 219/82/21
Номер провадження 33/804/293/21 

ПОСТАНОВА
       ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ         
                                                
28 травня 2021 року                                                                                                м. Бахмут
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участі секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за його апеляційною скаргою на постанову судді Артемівського мсіькрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3655 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Артемівського мсіькрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3655 грн.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляції зазначає, що в оскаржуваному рішенні не викладені всі обставини, які необхідно було встановити під час розгляду справи, висновки суду не відповідають дійсності.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, 28.12.2020 року о 14.00 год.  ОСОБА_1 знаходячись на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, з викладених обставин не вбачається місце його скоєння – чи це територія військової частини, чи безпосередньо Новолуганське, як населений пункт. До протоколу не додано жодного доказу про те, що він виконував службові обов`язки в цей час. 
Вважає, що при встановленні стану сп`яніння слід керуватись Інструкцією, затвердженою наказом МВС України від 09.11.2015  № 1452/735, яка була порушена під час огляду. До протоколу не доданий акт огляду на стан сп`яніння та висновок за результатом такого огляду. Натомість в матеріалах справи наявна довідка №1581 від 28.12.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, яка отримана з порушенням порядку огляду, у зв`язку із чим її слід визнати недопустимим доказом. 
Виходячи з викладеного, доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, матеріали справи не містять.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, яке обґрунтованим тим, що справу розглянуто без його участі, при цьому він не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку. З 19 жовтня 2020 року і по теперішній час він знаходиться у відрядження до військової частини НОМЕР_1 , що підпорядковується військовій частині НОМЕР_2 , в якій він проходить військову службу за контрактом на посаді командира 1 взводу охорони роти управління батальйону управління. Наразі він продовжує виконувати бойові завдання за призначенням в складі сил та засобів ООС в районі населеного пункту Новолуганське Бахмутського району Донецької області. Тобто, з відрядження до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 , що розташована у м. Краматорську, він не повертався. Тому жодної кореспонденції, яка, можливо, надходила на його ім`я, не отримував. Про винесену постанову він дізнався 05.05.2021, після того як фінансово-економічною службою частини з його грошового забезпечення утримано, як йому стало відомо, штраф на виконання оскаржуваної постанови. Одразу після цього він звернувся до суду із апеляційною скаргою. 
Вказані вище обставини, на думку ОСОБА_1 , є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді має бути поновлений, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи ту обставину, що відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-20 КУпАП розглядається протягом доби, то в діях суду, направлених на повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання через військового командира за день до засідання, будь-яких порушень не вбачається.  Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що 25.01.2021 йому дійсно вручалась командуванням повістка про виклик до суду 26.01.2021 року, але він відмовився її отримати, так як вважав, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за три дні до дня розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 26 січня 2021 року. Відомості про вручення йому копії постанови судді у справі відсутні.
З доданої до апеляційної скарги довідки вбачається, що ОСОБА_1 в період з 07.12.2021 року по теперішній час безпосередньо бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях,  забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.
З огляду на викладене вважаю, що строк на апеляційне оскарження повинен бути поновлений.
Перевіряючи постанову судді в межах апеляційної скарги, слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як правильно встановив суд першої інстанції, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК2 №4093 від 29.12.2020 року (а.с. 1), довідкою щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 1581 від 28 грудня 2020 року, згідно якої 28 грудня 2020 року о 20 годині 44 хвилин ОСОБА_1 перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання маріхуани (а.с. 3).
Перевіряючи допустимість медичної довідки №4093 від 29.12.2020 року судом апеляційної інстанції витребувано із КНП «МЦПЛЗ м. Краматорська» акт медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1581. Відповідно до акта огляд ОСОБА_1 на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводилось за допомогою наркотесту МБА, який показав позитивний результат на канабіоїди. З результатом тесту ОСОБА_1 в медичному закладі погодився., у зв`язку із чим підстав для проведення додаткового обстеження у лікаря-нарколога не було. 
Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що дійсно вживав наркотичні засоби, але  це було не в день перевірки.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає порушень в порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим підстав для визнання довідки №1581 недопустимим доказом не вбачається. 
Посилання апелянта на порядок огляду на стан сп`яніння, передбачений Інструкцію, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015  № 1452/735, є помилковим, оскільки цією Інструкцією встановлені  вимоги, щодо огляду на стан сп`яніння саме водіїв транспортних засобів. Тобто, імперативних вимог для лікарів під час огляду війсьвослужбовців на стан сп`яніння ця Інструкція не встановлює.
Диспозиція ч.1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше,  розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Апеляційний суд зауважує, що вчинення хоча б однієї із вказаних дії являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1   притягується до адміністративної відповідальності за те, що в умовах особливого періоду, перебував на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 в стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, відповідає диспозиції ст.172-20 КУпАП, що і було підтверджено суддею першої інстанції.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про відсутність в протоколі чіткого місця вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі зазначено, що правопорушення вчинено саме на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 в населеному пункті АДРЕСА_2 . 
Щодо доводів про те, що матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 28.12.2020 року виконував обов`язки військової служби, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно з п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
Тобто, перебуваючи 28.12.2020 року о 14.00 год. на території підрозділу військової частини НОМЕР_1 , згідно з п.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  ОСОБА_1 вважався таким, що виконує обов`язки військової служби.
Доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Наявні у справі докази зібрані з дотриманням вимог КУпАП та є допустимими доказами.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП. Крім того, слід зазначити про підвищену суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення,  з огляду на те, що  особа в момент знаходження в стані наркотичного сп`яніння  володіє зброєю, що може призвести до непередбачуваних наслідків, в тому числі – не1бойових втрат.
Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 січня 2021 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: