УХВАЛА

22 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 480/7164/20
адміністративне провадження № К/9901/20431/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської В.Е.
суддів: Калашнікової О.В., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року 
у справі №480/7164/20 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанов,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просив суд:
- скасувати Постанови ВП, Постанови СВЗ, Постанови ВВП.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою  Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року, позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 02 червня 2021 року.
Щодо касаційного оскарження вищезазначених судових рішень, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Частиною другою  статті 328 КАС України  передбачено, що у касаційному порядку  можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у  пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)),  4,  12,  13,  17,  20  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. 
Водночас, відповідно до частини третьої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280,  281, 287,  288 цього  Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
В розумінні пункту 12 частини першої  статті 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
Суд зазначає, що з огляду на конструкцію правової норми, закріпленої частиною третьою  статті 333 КАС України, зазначена норма  КАС України  застосовується до перегляду в касаційному порядку ухвал, рішень та постанов, прийнятих у справах, визначених статтями  280,  281,  287,  288  цього Кодексу.
У свою чергу,    стаття 287 КАС України  регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, винесеного в рамках виконавчого провадження.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судове рішення  щодо повернення позовної заяви у справі щодо визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору. Витрат виконавчого провадження, винесених в рамках виконавчого провадження, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 5 частини першої  статті 333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтею  287, частиною третьою статті  333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі №480/7164/20 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування постанов.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                       В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                       О. Р. Радишевська

                                                                                                      О. В. Калашнікова