У х в а л а        
26 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 195/416/16-ц
провадження № 61-4475 ск 21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнко Юрій Валентинович, про визнання заповіту недійсним, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області 
від 12 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 
2019 року залишено без змін.  
У березні 2021 року  ОСОБА_2 до Верховного Суду подано касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 23 березня 2021 року касаційне провадження у зазначеній справі відкрито 
та витребувано її з суду першої інстанції. 
У квітні 2021 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_2 , у якому заявник просить рішення суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
У частині першій статті 395 ЦПК України зазначено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу 
в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції 
в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 395 ЦПК України відзив 
на касаційну скаргу має містити обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги. 
Разом з тим, положеннями статті 389 ЦПК України учасники справи 
мають право подати касаційну скаргу, форма і зміст якої має відповідати статті 392 ЦПК України. Також передбачено можливість подати приєднання 
до касаційної скарги відповідно до статті 397 ЦПК України. 
Враховуючи зміст поданого ОСОБА_1 відзиву і його вимоги, вказаний процесуальний документ, у якому зазначено про скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанцій, за своєю суттю 
є окремою касаційною скаргою. 
Таким чином, ОСОБА_1 у разі наміру подання саме касаційної скарги, 
її зміст і форму необхідно привести у відповідність до вимог статті 392 ЦПК України. 
Оскільки відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу ОСОБА_2 містить ознаки окремої касаційної скарги, проте не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України 
він залишається без руху. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Відзив ОСОБА_1 , який за змістом є касаційною скаргою, залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 травня  
2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали відзив на касаційну скаргу вважатиметься неподаним та буде повернутий заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько