ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3201/19                                          Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко О.Є.
                                                                                    Суддя-доповідач - Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого                    Василенка Я.М.,
суддів                              Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря          Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -
                                                 В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м.   Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ігнатюк Анастасії Андріївни від 15.10.2019 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у виконавчому провадженні № 59396038.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.12.2019, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 19.11.2020 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 скасовано, а справу № 620/3201/19 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Суд касаційної інстанції, скасовуючи вказані рішення суду першої та апеляційної  інстанцій, зазначив, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам щодо їх обґрунтованості (стаття 242 КАС України), оскільки судами встановлено не всі обставини, які мають визначальне значення для вирішення цього спору, а саме, не встановлено, чи була ОСОБА_2 обізнана щодо постанови державного виконавця від 14.08.2019 про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною 15.08.2019 у встановлений судовим рішенням час з 15.00 до 17.00 за адресою фактичного місця проживання дитини: АДРЕСА_1 , та чи мала достатньо часу для виконання зазначеного рішення. Встановлення цих обставин дасть змогу стверджувати про наявність чи відсутність об`єктивних причин невиконання (неналежного) виконання позивачкою рішення суду, державного виконавця в частині забезпечення нею місця проведення зустрічі малолітньої ОСОБА_3 зі своїм батьком ОСОБА_1 , а отже про наявність чи відсутність підстав для накладення на неї штрафу.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 та Новозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) звернулись із апеляційними скаргами, в яких ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без розгляду або відмовити у їх задоволенні; Новозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) підлягає частковову задоволенню,  а апеляційна скарга ОСОБА_1 повному задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2016, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17.10.2016, у справі №  751/3103/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради про визнання незаконними дій, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способів участі у вихованні дитини позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визначено способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення зустрічей батька з дитиною щотижня у четвер та суботу з 15.00 год. до 17.00 год., за умови задовільного стану здоров`я дитини, повідомлення матері дитини про її місце перебування, повернення дитини за місцем проживання матері у визначений час, з дотриманням розкладу навчання, відвідувань гуртків, режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку.
10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист у вищевказаній частині судового рішення у справі № 751/3103/16-ц.
20.06.2019 заявник звернувся до Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про примусове виконання рішення, на підставі якої старшим державним виконавцем Ігнатюк  А.А. винесено постанову від 24.06.2019 про відкриття виконавчого провадження №  59396038.
26.06.2019 начальником Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області винесено постанову про утворення виконавчої групи по виконавчому провадженню № 59396038.
03.07.2019 старшим державним виконавцем Ігнатюк А.А. винесено постанову про визначення місця побачення стягувача з дитиною 06.07.2019 у встановлений судовим рішенням час з 15:00 до 17:00 за адресою АДРЕСА_2.
Постановою начальника Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 10.07.2019 внесено зміни до складу виконавчої групи.
Постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогової О.Д. від 10.07.2019 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова, закінчено згідно пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно виконавчого документа, акта державного виконавця від 06.07.2019, заяви стягувача про закінчення виконавчого провадження від 08.07.2019.
02.08.2019 заявник звернувся до державного виконавця Рогової О.Д. з заявою про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням побаченням стягувача з дитиною.
05.08.2019 постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогової О.Д. відновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 751/3103/16-ц, виданого 10.11.2016 Новозаводським районним судом м. Чернігова.
На підставі заяв ОСОБА_2 та малолітньої доньки ОСОБА_3 від 06.08.2019 та клопотання ОСОБА_1 від 06.08.2019 про визначення місця побачення стягувача з дитиною 14.08.2019 державним виконавцем Роговою О.Д. винесено постанову про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною 15.08.2019 у встановлений судовим рішенням час з 15.00 до 17.00 за адресою фактичного місця проживання дитини: АДРЕСА_1 .
Згідно акта державного виконавця від 15.08.2019 при виході за адресою АДРЕСА_1 встановлено: ОСОБА_2 випустила з квартири дитину ОСОБА_3 на побачення із батьком. Дитина хоче бачитись із батьком на вулиці, а не в під`їзді чи квартирі. ОСОБА_2 впускати ОСОБА_1 до квартири не відмовляється, але ОСОБА_3 не хоче в квартирі побачення з батьком, вона хоче на вулицю. О  15:25 дитина разом із батьком ОСОБА_1 спілкувалася на вулиці. О 15:57 дитина відмовилася від продовження зустрічі. Виконавчі дії закінчено. Стягувач повідомляє, що вважає рішення суду не виконано, так як його в квартиру не впустили за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.09.2019 у справі №  751/6061/19, зокрема, зобов`язано державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Рогову Олександру Дмитрівну винести постанову за результатами здійснення перевірки виконання боржником рішення суду 15.08.2019 року відповідно до статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».
На підставі того, що побачення батька з дитиною відбувалося поза межами визначеного державним виконавцем місця, а саме квартири АДРЕСА_1 , а тривалість даної зустрічі становила 57 хвилин замість визначеного рішенням суду часу з 15:00 до 17:00, старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ігнатюк А.А. 15.10.2019 прийнято постанову про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 1700 грн. 
Позивач, вважаючи, що у державного виконавця були відсутні будь-які підстави для винесення оскаржуваної постанови, звернулась до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що висновок державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови не ґрунтувався на дійсних фактичних обставинах, оскільки боржник ОСОБА_2 вчинила всі залежні від неї заходи для забезпечення виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.08.2016 у справі №  751/3103/16-ц та постанови державного виконавця Рогової О.Д. від 14.08.2019 про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною 15.08.2019, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.
Новозаводський відділ Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у своїй скарзі зазначає, що згідно акту державного виконавця від 15.08.2019 встановлено, що під час перевірки виконання рішення суду боржником зустріч стягувача з дитиною відбулась не у визначеному постановою ВП № 59396038 від 14.08.2019 місці, а тривалість такої зустрічі в дійсності не відповідає часу, визначеному судовим рішенням
ОСОБА_1  у своїй скарзі зокрема зазначає, що позивач була проінформована 14.08.2019 о 14:15 хв. щодо постанови державного виконавця про визначення місця зустрічі стягувача з дитиною від 14.08.2019 шляхом направлення їй електронного листа на її поштову скриньку. Також, щодо вказаної постанови від 14.08.2019 вона була проінформована засобами телекомунікаційного зв`язку, що визнавалось нею в судовому засіданні суду першої інстанції 10.12.2019, що підтверджується технічним записом судового засідання за 10.12.2019. Крім того, ОСОБА_1  у своїй скарзі зазначає, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з даним позовом, внаслідок чого необхідно позов залишити без розгляду.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи ОСОБА_1 обгрунтованими, а Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) частково обгрунтованими, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом особи, чи правом суб`єкта владних повноважень, яке реалізовується в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи до суду з позовом.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Разом з тим, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду, процесуальної форми та порядку звернення.
Так, відповідно до статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зауважує, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 287 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.
Відтак, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас, слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.
Десятиденний строк оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.
При визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
Саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
У відповідності до змісту статті 121 КАС пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.
Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 
1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 
3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Новозаводського відділу Державної виконавчої служби м.  Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Ігнатюк Анастасії Андріївни від 15.10.2019 про накладення на ОСОБА_2 штрафу у виконавчому провадженні № 59396038.
Як неодноразово було зазначено ОСОБА_2 оскаржувану постанову про накладення штрафу від 15.10.2019 вона отримала 19.10.2019. 
Враховуючи дату отримання постанови про накладення штрафу від 15.10.2019, а саме 19.10.2019, десятиденний строк на подання позову до суду закінчувався 29.10.2019.
При цьому, з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 15.10.2019 ОСОБА_2 звернулась 30.10.2019, що підтверджується поштовим штампом на конверті (т. 1 а.с. 38), тобто з пропуском на 1 день, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, десятиденного строку для звернення до суду з вказаною позовною заяви.
Доводи ОСОБА_2 щодо поважності підстав пропуску строку звернення до суду, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що подати позов до суду 29.10.2019 вона не мала можливості у зв`язку з зайнятістю за місцем роботи, що підтверджується довідкою від 11.11.2019, колегія суддів вважає необґрунтованими та не бере до уваги, оскільки це не створює перешкод щодо своєчасного звернення до суду з адміністративним позовом та не є безумовною поважною причиною пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом.
При цьому, надана ОСОБА_2 на підтвердження поважних причин пропуску строку звернення з позовом до суду довідка від 11.11.2019 не є належним та достатнім доказом для підтвердження поважності причин неможливості звернутися до суду з позовом в період, починаючи з 20.10.2019 до 29.10.2019.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 810/641/18.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З огляду на предмет спору у даному провадженні та зважаючи на дату звернення позивача до суду з адміністративним позовом - 30.10.2019, тобто, з пропуском, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України, десятиденного строку для звернення до адміністративного суду з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, а також враховуючи недоведеність існування підстав вважати причини пропуску строку поважними, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі вимог ст. 123 КАС України.
Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянти надали до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Апеляційну скаргу Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Новозаводського відділу Державної виконавчої служби у м. Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий                                                                                Василенко Я.М 

Судді:                                                                                          Ганечко О.М.
                                                                                                       
                                                                                                              Кузьменко В.В.