ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/1019/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання Земляк А.В.,
за участю представників:
від Управління Північно-Кримського каналу – Балацька А.В.,
від Акціонерного товариства "Херсонобленерго" – Дереза Т.І.,
розглянувши апеляційну скаргу Управління Північно-Кримського каналу
на рішення Господарського суду Херсонської області від 14.01.2021, прийняте суддею Немченко Л.М., м. Херсон, повний текст складено 22.01.2021,
у справі №923/1019/20
за позовом: Управління Північно-Кримського каналу 
до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонобленерго"
про визнання акту недійсним

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 р. Управління Північно-Кримського каналу звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", в якому у редакції заяви №18/993-20 від 11.12.2020 (вх.№2717/20 від 14.12.2020) просило визнати повністю недійсним акт про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем законодавства у галузі електроенергетики у зв`язку з протиправним складенням останнім акту про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020, яким оформлено факт відключення належного позивачу об`єкта – дренажної насосної станції №1 від електромережі.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 26.10.2020 відкрито провадження у справі №923/1019/20.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.01.2021 у справі №923/1019/20 (суддя Немченко Л.М.) у задоволенні позову відмовлено.
Судове рішення мотивоване тим, що можливість оскарження складеного відповідачем акта про опломбування, який не встановлює для позивача, як споживача, будь-яких обов`язків і фактично є різновидом претензії, не передбачена чинним законодавством як спосіб захисту порушеного права та не сприяє ефективному відновленню останнього. Крім того, місцевим господарським судом було враховано факт наявності у позивача станом на час складення Акціонерним товариством "Херсонобленерго" вищенаведеного акту заборгованості за розподіл електричної енергії.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління Північно-Кримського каналу звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 14.01.2021 у справі №923/1019/20 та ухвалити нове рішення.
Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт наголошує на тому, що, будучи монополістом на ринку електричної енергії та, відповідно, суб`єктом владних повноважень, що здійснює надання послуг з розподілу електричної енергії на території Херсонської області, відповідач, здійснюючи відключення електроустановки Управління Північно-Кримського каналу від мереж живлення без дотримання визначеної Кодексом системи розподілу та Правилами роздрібного ринку електричної енергії процедури, порушив права позивача, а саме: позбавив останнього права на використання електроенергії на власний розсуд та в об`ємах, встановлених укладеним між Управлінням Північно-Кримського каналу та Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" договором про постачання електричної енергії №190 від 23.03.2020, а також унеможливив використання гідротехнічної споруди (дренажної насосної станції №1) за цільовим призначенням та забезпечення режиму роботи диспетчерської служби управління і контролю за регулюванням рівнів води у магістральному каналі з метою недопущення виникнення надзвичайної аварійної ситуації та підтоплення прилеглих населених пунктів. 
Водночас скаржник зауважує на безпідставності тверджень суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем наявності будь-яких негативних наслідків, пов`язаних зі складенням оскаржуваного акту, оскільки Управлінням Північно-Кримського каналу в межах даної справи фактично оспорюється правомірність проведеного відповідачем відключення установок позивача, а не порушується питання про стягнення у зв`язку з цим збитків.
Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що в якості підстави для відключення електроенергії в оскаржуваному акті вказано наявність у позивача заборгованості з оплати постачання електричної енергії, а не заборгованості зі сплати послуг з її розподілу, при цьому жодних вимог щодо відключення від мереж живлення установок Управління Північно-Кримського каналу до оператора системи розподілу (Акціонерного товариства "Херсонобленерго") від постачальника – Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" не надходило.
Скаржник також посилається на те, що акт про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020 є двостороннім та породжує правові наслідки для обох сторін (зокрема, для позивача – забезпечення зберігання та цілісності розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, встановлених індикаторів та пломб (відбитків їх тавр), між тим вказаний акт складений у присутності оглядача Управління Північно-Кримського каналу, який не є особою, уповноваженою позивачем на здійснення представницьких функцій, або особою, що може бути відповідальною за прийняття матеріальних цінностей, у тому числі пломб на збереження.
За твердженням апелянта, місцевим господарським судом під час розгляду даної справи було порушено вимоги процесуального закону, а саме: до закриття підготовчого засідання всупереч статті 182 Господарського процесуального кодексу України не було розглянуто подану Управлінням Північно-Кримського каналу заяву про зобов`язання Акціонерного товариства "Херсонобленерго" в особі Олешківських розподільних систем відновити електропостачання дренажної насосної станції №1 з моменту винесення відповідного судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу №65-04/415 від 11.03.2021 (вх.№929/21/Д1 від 15.03.2021) Акціонерне товариство "Херсонобленерго" зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду – без змін. Зокрема, відповідач зауважує на тому, що останній не є суб`єктом владних повноважень, натомість виступає юридичною особою, яка здійснює свою діяльність з метою отримання прибутку, а також наголошує на тому, що відключення установок Управління Північно-Кримського каналу від електромережі у зв`язку із заборгованістю позивача за послуги з розподілу електричної енергії здійснювалось з дотриманням передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії порядку в присутності представника споживача, при цьому вказані дії з відключення зафіксовані в оформленому згідно з вимогами законодавства двосторонньому акті про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020, який жодним чином не порушує прав позивача та не є актом ненормативного характеру, а лише фіксує певну інформацію щодо виконання сторонами укладеного між ними договору про надання послуг з розподілу електричної енергії №120 від 01.01.2019. Водночас відповідач стверджує про те, що Управління Північно-Кримського каналу безпідставно посилається на норми законодавства у галузі електроенергетики, які регулюють відносини щодо припинення електроживлення користувача (споживача електричної енергії) оператором системи розподілу за звернення електропостачальника, з яким у користувача укладений відповідний договір, адже у даному випадку Акціонерне товариство "Херсонобленерго" здійснило відключення електроустановок позивача від мереж живлення з власної ініціативи у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії, що узгоджується з приписами Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В. від 01.03.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 17.03.2021 справу №923/1019/20 призначено до розгляду на 14.04.2021 о 12:00.
У судовому засіданні 14.04.2021 представник Управління Північно-Кримського каналу апеляційну скаргу підтримав, представник Акціонерного товариства "Херсонобленерго" висловив заперечення проти її задоволення.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що Управлінням Північно-Кримського каналу було підписано заяву-приєднання б/н до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №120 (далі – договір №120), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою приєднання, що є додатком №1 до цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і є однаковими для всіх споживачів.
Згідно з вищенаведеною заявою-приєднання одним із об`єктів Споживача, яким забезпечується послугами з розподілу електричної енергії за договором №120, є дренажна насосна станція №1, розташована на території земель Брилівської сільської ради.
За умовами пункту 2.1 договору №120 Акціонерне товариство "Херсонобленерго" ("Оператор системи") надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №309 від 14.03.2018, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №310 від 14.03.2018, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є додатком №2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.
В силу пункту 2.3 договору №120 Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги Оператора системи згідно з додатком №4 "Порядок розрахунків".
Пунктом 3.1 договору №120 передбачено, що облік (у тому числі приладовий) електричної енергії, що передається Оператором системи розподілу та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №311 від 14.03.2018, та з урахуванням вимог цього договору. За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого обсягу електричної енергії береться одна кіловат година (кВт·год).
Споживач, якому продаж електричної енергії здійснюється на роздрібному ринку електричної енергії зобов`язаний мати чинний договір з постачальником електричної енергії (пункт 4.1 договору №120).
Відповідно до пунктів 5.1-5.5 договору №120 ціною цього договору є вартість послуг з розподілу електричної енергії на об`єкт (об`єкти) Споживача, зазначені у Паспорті точки (точок) розподілу за об`єктом споживача. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок Оператора. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку №4 "Порядок розрахунків". Споживач оплачує послугу з розподілу Оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання Споживач забезпечує оплату послуги з розподілу, або купує електричну енергію для власного споживання за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку. Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує постачальник.
За умовами підпункту 4 пункту 6.1, підпункту 8 пункту 6.2 договору №120 Оператор системи зобов`язується здійснювати розподіл електричної енергії Споживачу із дотриманням показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами, а Споживач зобов`язується у разі здійснення оплати за послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи здійснювати таку оплату у терміни, передбачені додатком до цього договору.
У підпункті 4 пункту 7.1 договору №120 визначено, що Оператор системи має право обмежувати або припиняти розподіл електричної енергії Споживачу у випадках та в порядку, передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії.
Згідно з пунктом 10.1 договору №120 розподіл електричної енергії Споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи:
1) без попередження у разі: виникнення аварійних ситуацій в електроустановках Оператора системи – на час, що не перевищує визначеного Правилами улаштування електроустановок для струмоприймачів Споживача відповідної категорії; зниження показників якості електричної енергії з вини Споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок Оператора системи та інших споживачів; приєднання Споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж Оператора системи поза розрахунковими засобами обліку; самовільного внесення змін у схеми вимірювання та обліку електроенергії;
2) з повідомленням Споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі: відсутності у Споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок; споживання електричної енергії Споживачем після закінчення строку дії цього договору; недопущення Споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії; несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком №4 "Порядок розрахунків" до цього договору;
3) у разі незадовільного стану електроустановок Споживача, що загрожує аварією, пожежею, створює загрозу життю, а також при невиконанні вимог щодо усунення недоліків в електроустановках Споживача – за приписом представників державних органів, на які покладені відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством;
4) у разі введення в установленому порядку графіків обмежень та відключень унаслідок недостатності електричної енергії та (або) потужності в енергетичній системі – згідно з додатком №5 "Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень" до договору;
5) з повідомленням не менше ніж за 10 днів для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках Оператора системи або для приєднання нових споживачів, у разі відсутності резервного живлення Споживача.
6) у порядку та з підстав передбачених Кодексом системи розподілу, Правилами роздрібного ринку електричної енергії тощо.
Додатком №4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії узгоджено порядок розрахунків споживача за послуги розподілу.
Цей договір набирає чинності з дня приєднання Споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 11.1 договору №120).
13.05.2020 відповідач засобами поштового зв`язку надіслав Управлінню Північно-Кримського каналу повідомлення №62/13-025461 від 13.05.2020 про припинення розподілу електричної енергії (відключення) від електромережі, відповідно до якого належний позивачу об`єкт (об`єкти) буде відключений (відключені) від електромережі з 9:00 год 22.05.2020 у зв`язку із наявністю заборгованості за договором №120.
В адресованому відповідачу листі №11/395-20 від 18.05.2020 Управління Північно-Кримського каналу підтвердило отримання 14.05.2020 вищенаведеного повідомлення №62/13-025461 від 13.05.2020 та, посилаючись на те, що станом на 18.05.2020 позивач продовжує вести перемовини з Акціонерним товариством "Херсонобленерго" щодо підписання всіх договорів на послуги з розподілу електричної енергії, а також на необхідність забезпечення функціонування критичної інфраструктури, до якої належить Північно-Кримський канал, і недопущення підтоплення населених пунктів, просило не припиняти електропостачання належних вказаному управлінню об`єктів, натомість за умови вирішення питання стосовно підписання з відповідачем вказаних договорів позивач гарантував повну сплату вартості наданих йому послуг.
22.05.2020 представниками Акціонерного товариства "Херсонобленерго" за участю представника позивача – оглядача Колоберди О.М. було складено акт про пломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020, відповідно до якого у зв`язку із заборгованістю за електричну енергію проведено відключення дренажної насосної станції №1, розташованої на території земель Брилівської сільської ради, зокрема, відключено автомат та здійснено опломбування останнього.
З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2020 між Управлінням Північно-Кримського каналу ("Споживач") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" ("Постачальник") укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №190 (далі – договір №190 від 23.03.2020), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 і є однаковими для всіх споживачів.
В силу пункту 2.1 договору №190 від 23.03.2020 за цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого Споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної та підприємницької діяльності (пункт 2.2 договору №190 від 23.03.2020).
Пунктами 3.1, 3.4 договору №190 від 23.03.2020 передбачено, що початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору. Строк поставки – до 31.12.2020. Місцем постачання є об`єкти, які розташовані в м. Нова Каховка, м. Таврійськ Херсонської області, а також об`єкти на території Каланчацького, Скадовського та Олешківського районів Херсонської області.
За умовами пункту 5.6 договору №190 від 23.03.2020 ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
У пункті 13.1 договору №190 від 23.03.2020 узгоджено, що цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.
Згідно з заявою-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є додатком №1 до договору №190 від 23.03.2020, одним із об`єктів Споживача, на який здійснюється електропостачання, є дренажна насосна станція №1, розташована на території земель Брилівської сільської ради. Початок постачання – 23.03.2020.
На виконання договору №190 від 23.03.2020 на підставі підписаних між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" та Управлінням Північно-Кримського каналу актів приймання-передачі електричної енергії та виставлених на підставі цих актів рахунків позивач перераховував на користь вказаного товариства грошові кошти в якості оплати вартості поставленої електричної енергії, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії платіжних доручень та відповідних актів з рахунками.
В адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" зверненні №11/779-20 від 25.09.2020 Управління Північно-Кримського каналу повідомило про проведене Акціонерним товариством "Херсонобленерго" 22.05.2020 відключення дренажної насосної станції №1 в результаті наявності у позивача заборгованості за електричну енергію та, посилаючись на відсутність такої заборгованості відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків і неотримання   будь-яких повідомлень щодо існування боргу, просило у найкоротші терміни відновити електропостачання вищенаведеного об`єкту.
У відповідь на зазначене звернення Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія" направило позивачу лист №01-010981-2 від 29.09.2020, в якому зазначило про те, що дане товариство не зверталося до оператора системи розподілу щодо відключення об`єктів Управління Північно-Кримського каналу.
Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним акту про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався на те, що можливість оскарження складеного відповідачем акта про опломбування, який не встановлює для позивача, як споживача, будь-яких обов`язків, не передбачена чинним законодавством як спосіб захисту порушеного права та не сприяє ефективному відновленню останнього. Крім того, місцевим господарським судом було враховано факт наявності у позивача станом на час складення Акціонерним товариством "Херсонобленерго" вищенаведеного акту заборгованості за розподіл електричної енергії.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
У справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" Європейський суд з прав людини зауважив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Дослідивши підстави позову у даній справі та доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги Управління Північно-Кримського каналу фактично спрямовані на поновлення електропостачання розташованої на території земель Брилівської сільської ради дренажної насосної станції №1 шляхом підключення електроустановки вказаного споживача до електромережі.
Отже, у спірних правовідносинах, що склалися між сторонами у цій справі, поновлення порушених прав позивача у разі здійснення їх захисту в судовому порядку безпосередньо пов`язане з зобов`язанням відповідача вчинити певні дії, направлені на відновлення електропостачання на об`єкт споживача, а тому ефективність обраного позивачем способу захисту його порушеного права повинна визначатися з урахуванням можливості у разі задоволення позову поновити порушені права.
Між тим апеляційним господарським судом враховується те, що складений Акціонерним товариством "Херсонобленерго" акт про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020, визнати недійсним який просить позивач, за своєю правовою природою є документом, який лише зафіксував вказані дії оператора системи, однак оскарження факту складення зазначеного акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язкових приписів, не передбачене чинним законодавством як спосіб захисту прав.
Даний акт може бути використаний як доказ і йому буде надана відповідна правова оцінка під час вирішення іншого спору, зокрема, при розгляді позову про зобов`язання Акціонерного товариства "Херсонобленерго" вчинити певні дії (зокрема, поновити електропостачання наведеного об`єкту) або про відшкодування збитків, завданих Управлінню Північно-Кримського каналу відключенням електропостачання на дренажну насосну станцію №1, розміщену на території земель Брилівської сільської ради.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що позовна вимога у даній справі не відповідає належним та ефективним способам захисту, оскільки визнання недійсним акту про опломбування, встановлення індикаторів, застосування датчиків вбудованих в прилад обліку на засобах вимірювальної техніки точки комерційного обліку №228548 від 22.05.2020 не призведе до відновлення електропостачання об`єкту споживача.
Водночас, дійшовши правильного висновку щодо неналежності обраного позивачем способу захисту порушених прав, місцевий господарський суд помилково здійснив розгляд вказаного позову по суті. Між тим зазначене порушення не призвело до ухвалення Господарським судом Херсонської області неправильного рішення, тому правових підстав для зміни чи скасування останнього колегія суддів не вбачає.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.12.2020 у справі №5017/1221/2012.
За таких обставин, беручи до уваги неналежність та неефективність обраного позивачем способу захисту, оцінка доводам апеляційної скарги, які стосуються суті позовних вимог (зокрема, твердження про порушення відповідачем визначеної Кодексом системи розподілу та Правилами роздрібного ринку електричної енергії процедури відключення електроустановки від мереж живлення, а також про відсутність у позивача заборгованості з оплати послуг постачання електричної енергії та неповноважність особи, яка була присутня зі сторони Управління Північно-Кримського каналу під час складання оспорюваного акту), апеляційним господарським судом не надається, як не надається і оцінка доводам відповідача щодо наявності у позивача заборгованості за надані послуги з розподілу електричної енергії.
Посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом під час розгляду даної справи вимог процесуального закону у зв`язку з тим, що до закриття підготовчого засідання всупереч статті 182 Господарського процесуального кодексу України судом першої інстанції не було розглянуто подану Управлінням Північно-Кримського каналу заяву №18/884-20 від 02.11.2020 (вх.№8627/20 від 11.11.2020) про зобов`язання Акціонерного товариства "Херсонобленерго" в особі Олешківських розподільних систем відновити електропостачання дренажної насосної станції №1 з моменту винесення відповідного судового рішення, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки вимоги вищенаведеної заяви фактично дублюють заявлену позивачем у прохальній частині позовної заяви вимогу про забезпечення позову, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.10.2020, що не оскаржувалась та набрала законної сили, відтак порушене позивачем у заяві №18/884-20 від 02.11.2020 (вх.№8627/20 від 11.11.2020) питання не потребувало повторного вирішення.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Північно-Кримського каналу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 14.01.2021 у справі №923/1019/20 – без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Управління Північно-Кримського каналу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 15.04.2021.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           Л.О. Будішевська

Суддя                                                                                           Л.В. Поліщук