ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Справа № 654/494/21 Головуючий в І інстанції: Ширінська О.Х.
Провадження №33/819/196/21 Доповідач: Чорна Т.Г.
Категорія: ст.44-3 КУпАП
        Постанова
іменем України

14 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Чорна Т.Г., за участі: секретаря судового засідання – Автонагова Ю.В., адвоката Лошкарьова Федора Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст. 44-3 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої  ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень.
З постанови суду вбачається, що 12 січня 2021 року о 21-00 годині ОСОБА_1 за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, по вул. Ларіонова, на період дії карантину перебував без документів, що посвідчують особу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив постанову суду від 30 березня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити, зазначивши про те, що судом першої інстанції не взяті до уваги його пояснення про те, що 12 січня 2021 року він повідомив працівників поліції про наявність встановленого в його телефоні мобільного додатку в якому відображено в електронному вигляді інформація, що міститься у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, оформленому особі засобами Реєстру, разом з унікальним електронним ідентифікатором, що порушило його право, яке передбачене Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї , іншими міжнародними договорами України, навіть із обмеженнями передбаченими Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року та Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб».
Перевіривши матеріали справи  про адміністративне правопорушення, заслухавши в судовому засіданні пояснення адвоката, який здійснює представництво інтересів  ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, яку останній підтримав, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.
Відповідно до  ст. 245 КУпАП  завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності до ст. 251 КУпАП  доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
У відповідності до  ст.41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.
Відповідно до п.2 ч. 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» від 09 грудня 2020 року №1236, на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.
В своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував на те, що 12.01.2021 р. у м. Гола Пристань на вул. Ларіонова, до нього підійшли працівники поліції, запропонували оглянути у нього сумку та заявили вимогу пред`явити паспорт громадянина України, на що він відповів, що в нього не має при собі документів.
При цьому ОСОБА_1 не зазначив про наявність в його телефоні мобільного додатку в якому відображено в електронному вигляді інформація, що міститься у паспорті громадянина України.
Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2 ч. 10  Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 44-3 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №582296 від 12.01.2021 року, рапортом поліцейського та письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно положень  статті 22 КУпАП, малозначне правопорушення це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.
В силу норми  ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Сукупність фактів та обставин вчиненого правопорушення, мотиви його вчинення, а також сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та даних про особу винного, на переконання суду свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, а тому, за такої сукупності обставин, які суд відносить виключно до пом`якшуючих, вбачається достатньо підстав для звільнення останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.
На підставі викладеного апеляційний суд вбачає наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі  ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ст.44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги наявність в його телефоні додатку Дія не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки ні в поясненнях ОСОБА_1 , ні в рапорті працівника поліції, протоколі про адміністративне правопорушення ця інформація не міститься.
Керуючись ст.294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 30 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень – скасувати.
Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, і на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, у зв?язку із малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження у справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Херсонського 
апеляційного суду Т.Г. Чорна