УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/380/20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя Джарти В.В.)
від 26.08.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Корсак В.А., судді - Євсіков О.О., Владимиренко С.В.) 
від 15.02.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення прав, шляхом сторнування нарахувань плати за послуги та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання відновити становище, яке існувало до порушення прав, шляхом сторнування нарахувань плати за послуги та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежно виконав зобов`язання щодо здійснення нарахування вартості послуг зберігання, охорони та користування вагонами, оскільки  утримав з авансових платежів вартість цих послуг за весь період прострочення виконання своїх власних зобов`язань з доставки вагонів на іншу залізничну станцію, після отримання заявки на переадресацію і до видачі вантажу позивачу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 у справі № 910/380/20, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021, у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо  відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку з невірно обраним способом захисту зазначив, що позивачем не доведено, яким чином його права чи інтереси можуть бути поновлені внаслідок прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог про сторнування нарахувань плати за послуги та зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг. Фактично, суть та зміст позову зводиться до того, що позивач не погоджується із вартістю послуг (зберігання, охорони та користування вагонами), періодом їх надання, і своє право намагається захистити шляхом внесення змін до документів бухгалтерського обліку. Проте,  правова природа обраного позивачем у цій справі способу захисту не пов`язує задоволення поданого ним позову з реальним відновленням його майнових прав при невизначенні конкретної суми, яка оспорюється. Крім того, виконання судового рішення, яке фактично пов`язане із зобов`язанням виконавця послуг внести зміни у бухгалтерські документи, є неможливим в примусовому порядку.

15.03.2021 позивач звернувся з касаційною скаргою на судові рішення, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції за правилами загального позовного провадження.

В касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій:

1) неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм статей 15, 16  Цивільного кодексу України, статті 1, частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, статті 55 Конституції України, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм права у правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/3405/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2021 у справі № 757/31606/15-ц (провадження № 14-285цс18), зокрема, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у подібних правовідносинах з надавачем послуг є належним (пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України);

2) наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, а саме - суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження , яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України).

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ", суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

15.02.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову у справі № 910/380/20, повний текст якої складено та підписано 19.02.2021. Таким чином,  останнім днем  для подання касаційної скарги є 11.03.2021.

Скаржник звернувся з касаційною скаргою 15.03.2021, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України для подання касаційної скарги.

За приписами частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Приписом частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В касаційній скарзі скаржник зазначає, що строк на касаційне оскарження він рахує з дати оприлюднення оскаржуваної постанови, натомість, такі посилання суперечать приписам статті 288 Господарського процесуального кодексу України, оскільки строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, а учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не оприлюднення на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Водночас заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Верховний Суд зауважує, що на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови, заявникові необхідно надати конверт (або копію конверта) зі штрихкодовим ідентифікатором, в якому йому надіслано оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції.

З огляду на те, що скаржник не подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також не додав до касаційної скарги доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови, тобто не підтвердив обставини, з якими закон пов`язує можливість поновлення пропущеного строку, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України залишається без руху для надання строку на усунення встановлених недоліків.

Керуючись статтями 234, 288, 290, частинами 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки касаційної скарги, подавши до суду заяву про поновлення строку та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" у встановлений строк вимог цієї ухвали, суд відмовить у відкритті касаційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                   І. Кондратова