Справа № 2-3980/11 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/703/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І., 
суддів Матвійчук Л. В., Шевчук Л. Я.,
секретар судового засідання Галицька І. П.,
з участю: 
представника боржника адвоката Москвичова С. І.,
представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Приватного виконавця Виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Москвичовим Сергієм Ігоровичем, на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. 16 березня 2021 року звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України  ОСОБА_2 . Подання мотивує тим, рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 серпня 2011 року у справі № 2-3980/11 задоволено позов ПАТ «Банк Форум» (правонаступник ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста») до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 311057,06 грн та по 850 грн судових витрат. На виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження ВП № 606650778 про стягнення з  ОСОБА_2  в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заборгованості по кредитному договору № 0512/08/22-CLN від 27.06.2008 в розмірі 311057 грн 06 коп. 22 листопада 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 22 листопада 2019 року винесено постанови про арешт коштів та майна боржника. Боржник  ОСОБА_2 кошти не сплачує, ухиляється від покладених на неї рішенням суду зобов`язань, на виклики не з`являється, декларацію про майно та доходи не подала, за місцем проживанняостання відсутня. На рахунках боржника відсутні кошти, нерухоме майно не зареєстровано. За боржницею зареєстрований транспортний засіб OpelZafira, який оголошений в розшук. Боржниця систематично виїжджає за межі України, за період з 09 січня 2016 року по 21 листопада 2020 року 64 рази перетнула державний Кордон України. Такі обставини порушують права стягувача на виконання рішення суду та унеможливлюють відновлення його порушених прав. ОСОБА_2 свідомо порушила вимоги законодавства щодо виконання судового рішення. Наявність в особи невиконаних зобов`язань є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов`язань, що покладені на неї рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2011 у справі № 2-3980/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» 311057,06 грн боргу за кредитним договором № 0512/08/22-CLN від 27 червня 2008 року; по 850,00 грн судового збору та по 60,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. 
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року подання задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, шляхом заборони перетинати державний кордон до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї згідно виконавчого провадження № 606650778.
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу, відмовити у задоволенні подання приватного виконавця. Вказує, що такий засіб забезпечення виконання рішення не змінить майновий стан боржника та не вплине на швидкість виконання рішення суду, а також є порушенням її права на свободу пересування. З обставин справи убачається, що зобов`язання боржника перед стягувачем виникли внаслідок укладення договору поруки, за умовами якого вона зобов`язалась солідарно з позичальником відповідати за повернення кредиту. Крім того, на випадок не виконання позичальником або поручителем обов`язку з повернення кредитних коштів, в забезпечення їх зобов`язань було передано в іпотеку нерухоме майно – 3-кімнатну квартиру загальною площею 66,7 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Стягувач для задоволення своїх вимог, за відсутності коштів у боржника не позбавлений права звернути стягнення на іпотечне майно, яке з цією метою і передавалось в іпотеку. Приватним виконавцем не доведено факт її умисного ухилення від виконання рішення суду, факт виїзду за кордон, відсутність боржника за місцем реєстрації не є належним доказом умисного невиконання боржником рішення суду. Приватний виконавець не був обмежений у спілкуванні з боржником, а невиконання боржником розпорядження виконавця про виклик не свідчить про умисне ухилення боржника від виконання рішення суду. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, в задоволенні подання приватного виконавця відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу в цій справі не подавався.
В суді апеляційної інстанції представник боржника  ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Представник стягувача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.
Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у  ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.
       Відповідно до п. 5 ч. 1  ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, – до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоу разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника – фізичної особи чи керівника боржника – юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. 
Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.     
Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Із матеріалів справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С. С. перебуває виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 2-3980/11 на виконання рішення від 03.08.2011 про стягнення з боржників  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_2  заборгованості за кредитним договором № 0512/08/22-СLN в сумі 311057,06 грн та по 850,00 грн судових витрат з кожного.
Приватним виконавцем 22.11.2019, на виконання вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову провідкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно.
На виконання вимог ст. ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження», 22.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, якими було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, а також на майно (цінності), боржника, що знаходяться на зберіганні у банку, а також на все рухоме та нерухоме майноборжника.
22.11.2019 на адресу боржника ОСОБА_2 , яка зазначена у виконавчому документі ( АДРЕСА_2 ), надіслано виклик з вимогою з`явитись до приватного виконавця та надати відповідні пояснення. 
У зазначену в виклику дату та час боржниця до приватного виконавця не з`явилася.
Приватним виконавцем вживались заходи примусового характеру, зокрема встановлено, що: згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України боржник не має відкритих рахунків у банківських установах та не отримує доходів, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців, за боржником нерухомого майна, яке б підлягало опису й арешту на праві власності не зареєстровано; згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Волинській області за боржником не виявлено зареєстрованих земельних ділянок; згідно відповіді Управління держпраці у Волинській області у боржника відсутні великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування; згідно відповіді управління Держпродспоживслужби у Волинській області за боржником тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних, причіпних та начіпних машин не зареєстровано. 
Як вбачається з відповіді МВС за боржницею зареєстрований транспортний засіб OpelZafira, н.з. НОМЕР_1 , який був оголошений в розшук.
З метою проведення описута арешту транспортнго засобу, що належить боржнику, а також відібрання пояснень з приводу виконання рішення суду, 03.11.2020 ОСОБА_2 було скеровано вимогу, якою останню було зобов`язано протягом трьох робочих днів з моменту одержання вимоги з`явитись до офісу приватного виконавця та надати належний їй автомобіль. Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 4302522369846 зазначена вимога одержана особисто боржницею 26.11.2020. ОСОБА_6 у зазначений день та час не з`явилася, транспортний засіб для проведення опису не надала.
Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-12763/0/15-20-Вих від 22.04.2020 та електронними відповідями Держприкордонслужби ОСОБА_2 систематично перетинає кордон України та значний період часу проводить за її межами.
Виконавцем було зроблено ті запити до відповідних установ, підприємств та організацій, на які він покликається у поданні, та останніми надано відповіді.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 після ухвалення судового рішення і по даний час не виконувала його. Виконавчий лист уже перебував на виконанні у виконавчій службі і 24 червня 2018 року виконавче провадження завершено згідно п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно довідмітки про повернення виконавчого листа. 
Посилання в апеляційній скарзі на часткове виконання рішення суду, а саме погашення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 5000 грн заборгованості, не заслуговують на увагу. Додані до апеляційної скарги ксерокопії квитанцій від 12 січня 2021 року про оплату судового збору у сумі 570 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 40 грн та від 04 жовтня 2020 року про погашення боргу на 5000 грн підтверджують здійснення таких проплат ОСОБА_3 , який теж є боржником. Отже, боржник ОСОБА_2 кошти за рішенням суду не сплачує. Боржник є працездатного віку (1973 року народження), не працює, не надає даних про здійснення підприємницької діяльності, не перебуває на обліку у Центрі зайнятості як така, що шукає роботу. 
Разом з тим, боржник часто виїжджає за кордон. З часу відкриття виконавчого провадження, 22 листопада 2019 року, здійснила 14 виїздів за межі України і це спростовує доводи апеляційної скарги щодо перетинання кордону до порушення виконавчого провадження. Мету та цілі таких поїздок за кордон, а також джерело коштів для таких виїздів боржник суду не повідомила. Виїзди боржника за межі України не сприяють погашенню боргу та виконанню рішення суду. Бездіяльність особи щодо виконання рішення суду свідчить про її ухилення. Посилання на те, що стягувач не позбавлений права звернути стягнення на предмет іпотеки – квартиру, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та боржнику, спростовується тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває окреме рішення суду, яким стягнуто заборгованість у грошовій формі.
Автомобіль, належний боржнику, оголошений у розшук і боржник не повідомляє приватного виконавця про місце його знаходження, при цьому зазначає в апеляційній скарзі, що він переданий у користування третій особі.
Боржник не з`являлась на виклики до приватного виконавця, декларацію про майно та доходи не подала, а відповідно до вимогст. 19 Закону України «Про виконавчепровадження» боржник зобов`язаний:  утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;  за рішеннями майнового характеру подати виконавцюпротягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;  повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;  своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;  надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що виконавець не довів факту ухилення боржника від виконання рішення суду, спростовуються матеріалами виконавчого провадження та наведеним вище.
Приватний виконавець довів факт свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду, яке виразилось у бездіяльності та приховуванні майна, при цьому боржник не спростувала цих обставин. В суд апеляційної інстанції боржник не подала жодного доказу, який би свідчив про виконання нею відомого рішення суду та не ухилення від його виконання.
З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі дії боржника дійсно свідчать про свідоме невиконання покладеного на нього судовим рішенням зобов`язання та його ухилення від виконання обов`язку по погашенню боргу за вказаним вище судовим рішенням. Боржник має змогу виконати зобов`язання, але не робить цього без поважних причин. Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України застосоване судом саме як захід забезпечення виконання судового рішення, оскільки інші заходи примусового виконання рішення не дали результату виконання.
Приватний виконавець був повідомлений судом про час і місце розгляду подання, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, подання підтримав та просив його задовольнити. До подання ним було подано матеріали виконавчого провадження. Його неявка в судове засідання не вплинула на правильність ухваленого судового рішення. Документів, які б спростовували подані до суду матеріали приватним виконавцем, боржником не подано.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, підстав для її скасування не вбачається.
 
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Москвичовим Сергієм Ігоровичем, залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 березня 2021 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий          

 
Судді