Справа № 161/17463/20 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/580/21  Категорія: 70 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
20 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року,
                                           В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом. 
Позов обґрунтовує тим, що з 22 липня 2016 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 . У них є дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. ЇЇ доходів недостатньо, щоб забезпечити потреби дочки. Чоловік не проживає із сім`єю більше двох років, участі у вихованні дочки не приймає, надає на її утримання незначну матеріальну допомогу. 
Крім того, позивач зазначала, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, аліментні платежі на інших осіб з нього не стягуються, стягнення по інших виконавчих документах не проводяться.
Позивач просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць  допустити до негайного виконання.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини – дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1600 грн, щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня подання позовної заяви, з 02 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного  виконання. Стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.
Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, представник позивача ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, присуджуючи стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не врахував того, що позивач просила стягувати аліменти у частці від доходу відповідача, тобто, на думку апелянта, суд безпідставно змінив спосіб стягнення аліментів без урахування заявлених позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_5 – ОСОБА_6 , вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, просила відмовити у задоволенні скарги.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з таких підстав.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач ОСОБА_2 на час розгляду справи не працює, то з нього слід стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі визначеній судом, а саме у розмірі 1600 грн щомісячно.
Проте з таким висновком суду погодитись не можна.
Встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 22 липня 2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). 
У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим 20 лютого 2018 року Луцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Волинської області (а.с. 8).
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року шлюб між сторонами було розірвано.
Крім того встановлено, що сторони по справі проживають окремо, а їх дочка ОСОБА_4 проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 9-12).
Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, на утриманні інших осіб не має, з 22 лютого 2021 року звільнився з роботи за згодою сторі (а.с. 61-64). 
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що обрання способу стягнення аліментів є право особи – того з батьків, з ким проживає дитина, а суд, враховуючи обставини справи, вправі лише визначати розмір аліментів, що підлягають стягненню. Зміна способу стягнення аліментів судом можлива за окремим позовом одержувача аліментів.
Однак, суд першої інстанції зазначені вимоги матеріального права не врахував та дійшов помилкового висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, хоча позивач обрала інший спосіб стягнення аліментів на дитину, а саме у частці від доходу відповідача.
За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки у частці доходу батька.
При визначенні розміру аліментів апеляційний суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зокрема те, що на його утриманні не має інших дітей та непрацездатних осіб, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка знаходиться на утриманні позивача.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що з позивача позовні вимоги, заявлені позивачем ОСОБА_1 , є підставними і обґрунтованими та підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходів відповідача.
Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, то зміні підлягає розподіл судових витрат.
Так як позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат, то судовий збір за подання позовної заяви в сумі 840 грн 40 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в доход держави.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,- 
                                            У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 задовольнити. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 березня 2021 року в даній справі та ухвалити нове рішення.
Стягувати з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку і доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 40 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до у касаційному порядку Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді