ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/2338/20          Суддя (судді) суду 1-ї інстанції: 
          Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
Іменем України

21 квітня 2021 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді          Сорочка Є.О.,
суддів           Єгорової Н.М., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного підприємства Спеціальна "Школа Життя" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Приватного підприємства Спеціальна "Школа Життя" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень 1-го та 2-го поверху будівлі Приватного підприємства спеціальної «Школи Життя», яке розташоване за адресою: бульвар Ярослава Гашека, 6-А у Дніпровському районі м. Києва до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення та накладення печаток на головні розподільчі електрощити;
- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;
- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, в тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року позов задоволено.
Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 № 44205/1/1-19 та доручення ДСНС України від 11.12.2019 № 02-17767/261 Головне управління ДСНС України у м. Києві видало наказ від 13.12.2019 № 1075 про проведення позапланових перевірок додержання (виконання) суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (далі - Наказ № 1075), яким наказано провести перевірку, в тому числі і об`єкту відповідача.
На підставі цього Наказу № 1075, 16 грудня 2019 року ГУ ДСНС України в м. Києві видало посвідчення № 7742 на проведення позапланової перевірки Приватного підприємства спеціальної «Школи-Життя». Посвідчення видане на проведення перевірки з 16 грудня 2019 року по 27 грудня 2019 року. Вказано, що попередня позапланова перевірка проводилась в період з 29.05.2019 по 30.05.2019.
Так, посадовою особою позивача з 24.12.2019 по 27.12.2019 було проведено перевірку вищеназваного об`єкту відповідача. За результатами перевірки державним інспектором складено акт від 27.12.2019 № 955, в якому зафіксовані такі порушення:
- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил електричних проводів в приміщеннях дитячого закладу не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (порушення пункту 1.6 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зі змінами (далі - ППБУ));
- в приміщеннях кухні допускається встановлення електророзеток на горючу основу (поверхню) без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарату не менше ніж на 0,01 метра (порушення п. 1.17 розділу IV ППБУ);
- в приміщеннях де перебувають діти допускається використання побутових електронагрівальних приладів (порушення п. 1.18 розділу VI ППБУ);
- допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами) (порушення п. 1.18 розділу ІV ППБУ);
- приміщеннях дитячого закладу допускається експлуатація кабелів і проводів з пошкодженою або такою, що в процесі експлуатації втратила захисні властивості, ізоляцією (порушення п. 1.18 розділу ІV ППБУ);
- відгалужувальні та з`єднувальні коробки в приміщеннях дитячого закладу не закриті кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів (порушення п. 1.7 розділу IV ППБУ)
- допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електрощиту (порушення п. 1.18 розділу ІV ППБУ);
- в приміщеннях дитячого закладу допускається користування пошкодженими розетками, відгалужувальними та з`єднувальними коробками (порушення п. 1.18 розділу ІV ППБУ);
- будівля дитячого закладу не захищена від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (ІЕС 62305: 2006, NEQ) (порушення п. 1.21 розділу ІV ППБУ);
- допускається захаращення евакуаційних виходів з 1-го та 2-го поверхів меблями, обладнанням та різними матеріалами (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ);
- на другому евакуаційному виході з приміщень 1-го поверху допускається розміщення підсобного (складського) приміщення (порушення п.п. 2.23, 2.37 розділу ІІІ ППБУ);
- допускається зберігання на шляхах евакуації в коридорах та проходах меблів, обладнання та різних матеріальних цінностей, що призводить до зменшення нормативної ширини шляху (порушення п. 2.37 розділу ІІІ ППБУ);
- двері запасних евакуаційних виходів з дитячих груп на 1-му поверсі не перенавішені з урахуванням їх відчинення в напрямку виходу (порушення п. 2.27 розділу III ППБУ);
- ширина дверей евакуаційних виходів з 1-го та 2-го поверхів менше 0,8 метра в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 (порушення п. 2.23 розділу III ППБУ);
- висота евакуаційних дверей з приміщень 1-го поверху виконана менше 2-х метрів в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В. 1.1-7:2016 (порушення п. 2.23 розділу III ППБУ);
- з частини приміщень на 2-му поверсі відсутній 2-й евакуаційний вихід, а саме демонтована зовнішня евакуаційна драбина типу СЗ, що призначена для евакуації людей (порушення п.п. 2.23, 2.37 розділу III ППБУ);
- допускається застосування на шляхах евакуації в коридорі 2-го поверху матеріалу для покриття підлог (коврових доріжок), без надання на них відповідних результатів протоколів іспитів стосовно показників на горючість, токсичність, димоутворювальну здатність та поширення полум`я поверхнею (порушення п. 2.23, п. 2.28 розділу III ППБУ);
- під сходовою кліткою допускається зберігання горючих матеріалів та різного обладнання (порушення п. 2.37 розділу III ППБУ);
- двері евакуаційних виходів з 1-го та 2-го поверхів не забезпечені (не обладнані) пристроями (замками), що легко відчиняють їх з середини (порушення п. 2.37 розділу III ППБУ)
- шляхи евакуації, а саме коридори, проходи, сходові клітки та виходи не забезпечені (обладнані) евакуаційним освітленням (порушення п. 2.31 розділу III ППБУ);
- грати на вікнах приміщень, де перебувають діти, не виконані розпашними, розсувними або легкозйомними (порушення п. 2.16 розділу III ППБУ);
- приміщення дитячого закладу не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації в порушення вимог п. 5.1, Додаток А (обов`язковий) таблиця А. 1 п. 7.2 ДБН В.2.5-56:2014 (порушення п. 1.2 розділу V ППБУ);
- приміщення дитячого закладу не обладнані системою оповіщення про пожежу та управлінням евакуацією людей типу CO 3 в порушення вимог п. 4.2 Додатку Б Таблиця Б.1. ДБН В.2.5-56:2014 (порушення п. 1.2 розділу V ППБУ);
- дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі дитячого закладу не оброблені вогнезахисним розчином (сумішшю) із складанням відповідного акту (порушення п. 2.5 розділу III ППБУ);
- внутрішні пожежні кран-комплекти, не пройшли технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушення п. 2.2 розділу V ППБУ);
- не забезпечений вільний підступ, доступ до засобів пожежогасіння (пожежних кран- комплектів), які розміщені в коридорах на поверхах (порушення п. 1.3 розділу III ППБУ);
- приміщення дитячого закладу в достатній кількості не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності (порушення п. 3.6 розділу V ППБУ);
- особа відповідальна за протипожежний стан приміщень дитячого закладу не пройшла спеціальне навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і не отримала відповідного посвідчення у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (порушення п. 16 розділу II ППБУ);
- не заведений спеціальний журнал щодо проведення протипожежних інструктажів 3 працівниками дитячого закладу (порушення п. 15 Розділ II ППБУ);
- на об`єкті не розроблена та не затверджена керівником інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, за якою не рідше одного разу на півроку мають проводитися практичні тренування всіх задіяних працівників (порушення п. 5 розділу II ППБУ);
- в приміщеннях дитячого закладу не встановлений відповідний протипожежний режим щодо забезпечення пожежної безпеки шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (порушення п. 4 розділу І та п.п. 1, 3 розділу II ППБУ);
- на видних місцях не вивішені відповідні встановленого зразку плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (порушення п. 5 розділу II ППБУ);
- приміщення дитячого закладу не забезпечені знаками безпеки згідно ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности» та ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форми та колір» (порушення п. 8 розділу II ППБУ);
- господарська діяльність в приміщеннях здійснюється без наявності декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (порушення статті 57 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ)).
Також державним інспектором проведено фотозйомку, як допоміжний засіб документування правопорушень у сфері пожежної безпеки. Фототаблиці з № 1 по № 20 містяться у додатках до акту № 955.
Згідно з актом перевірки, жодних зауважень щодо проведення перевірки та виявлених порушень з боку відповідача зафіксовано не було. Оцінка суб`єкта господарювання щодо професійного рівня посадових осіб органу державного нагляду (контролю), які провели захід (від 1 до 10, де 10 - найвища схвальна оцінка) виставлена наступним чином: «професійна компетентність» - 9, «доброчесність» - 9. Також, судом встановлено, що результати цієї перевірки ні в судовому, ні в адміністративному порядку не оскаржувались.
Крім того, посадовими особами позивача було складно протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 175 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 27.12.2019 КИ № 047919/577 та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення від 27.12.2019 КИ № 042919/577.
Вважаючи, що виявлені порушення створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з позовом. 
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що актом позапланової перевірки було зафіксовано 34 порушення, а на момент винесення адміністративним судом рішення по суті відповідач не надав до суду докази усунення цих порушень або ж докази того, що ним було усунуто більшість порушень, а ті порушення, що залишились є незначними і не створюють загрози життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у     статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України     посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.
Згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Як зазначалося, у ході здійснення перевірки на спірному об`єкті, позивачем було виявлено ряд порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
До суду апеляційної інстанції відповідачем був наданий акт повторної перевірки від 24.12.2020 №450, згідно неусунутими залишились такі порушення:
1) з`єднання, відгалуження та оцінювання жил електричних проводів в приміщеннях дитячого закладу не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (порушення пункту 1.6 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зі змінами (далі - ППБУ));
2) допускається експлуатація світильників зі знятими ковпаками (розсіювачами) (порушення п. 1.18 розділу ІV ППБУ);
3) будівля дитячого закладу не захищена від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд» (ІЕС 62305: 2006, NEQ) (порушення п. 1.21 розділу ІV ППБУ);
4) ширина дверей евакуаційних виходів з 1-го та 2-го поверхів менше 0,8 метра в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 (порушення п. 2.23 розділу III ППБУ);
5) висота евакуаційних дверей з приміщень 1-го поверху виконана менше 2-х метрів в порушення вимог п. 7.2.7 ДБН В. 1.1-7:2016 (порушення п. 2.23 розділу III ППБУ);
6) внутрішні пожежні кран-комплекти, не пройшли технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушення п. 2.2 розділу V ППБУ);
7) особа відповідальна за протипожежний стан приміщень дитячого закладу не пройшла спеціальне навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і не отримала відповідного посвідчення у порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях» (порушення п. 16 розділу II ППБУ);
8) на об`єкті не розроблена та не затверджена керівником інструкція, що визначає дії персоналу щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, за якою не рідше одного разу на півроку мають проводитися практичні тренування всіх задіяних працівників (порушення п. 5 розділу II ППБУ);
9) на видних місцях не вивішені відповідні встановленого зразку плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (порушення п. 5 розділу II ППБУ);
10) господарська діяльність в приміщеннях здійснюється без наявності декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (порушення статті 57 Кодексу цивільного захисту України).
Надаючи оцінку виявленим та неусунутим позивачем на час повторної перевірки порушенням, колегія суддів зазначає, що не проходження певними особами спеціальних навчань із отриманням відповідного посвідчення та відсутність декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, не є порушеннями, які можуть безпосередньо свідчити про наявність загрози життю чи здоров`ю людей. Неотримання певних документів у даному випадку може свідчити виключно про недотримання встановлених законом вимог та не є підставою для висновку про небезпечний, незадовільний технічний чи протипожежний стан об`єкта чи об`єктів, що мають бути перевірені. Зокрема, наведені порушення не свідчать про те, що матеріально-технічна база суб`єкта господарювання не відповідає вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, а особа, відповідальна за протипожежний стан приміщень дитячого закладу, не знає чи не дотримується програми пожежно-технічного мінімуму.
Водночас, решта виявлених перевіркою та не усунутих позивачем порушень, на переконання колегії суддів, може свідчити про наявність ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, у тому числі й у разі виникнення надзвичайної ситуації.
Колегія суддів наголошує, що у даному випадку взаємозв`язок факту порушення із його можливим наслідком у вигляді загрози життю та здоров`ю людей у разі настання небезпечної ситуації є очевидним та не потребує застосування будь-яких спеціальних знань.
Відсутність фінансування чи наявність інших перешкод у виконанні вимог протипожежної безпеки, право громадян на здобуття освіти, гарантування скаржником усунення порушень у майбутньому, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про зупинення експлуатації потенційно небезпечного об`єкта та не є поважними причинами, які виправдовують можливість його подальшої експлуатації.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Спеціальна "Школа Життя" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя          Є.О. Сорочко

Суддя          Н.М. Єгорова

Суддя          А.Ю. Коротких