Справа № 165/1051/15-ц 	Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/446/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
05 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,
боржника ОСОБА_1 ,
представника боржника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2018 року,
                                         В С Т А Н О В И В :
У березні 2018 року Нововолинський міський ВДВС ГТУЮ у Волинській області звернувся в суд із зазначеним поданням. 
Вказував на ті обставини, що у відділі ДВС на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 51665911, щодо виконання виконавчого листа Нововолинського міського суду Волинської області №165/1051/15 від 16 листопада 2015 року виданого на виконання рішення Нововолинського міського суду про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» за договором кредиту № 11177966000 від 05 липня 2007 року 13840 доларів США 12 центів заборгованості за кредитом, що еквівалентно 316690 грн 08 коп., та 7221 грн. 32 коп. пені.
Крім того суб`єкт звернення зазначав, що згідно запитів у відповідні державні установи, які подавались державним виконавцем, у боржника ОСОБА_1 наявні майнові права, а саме часткова власність на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Іншого рухомого і нерухомого  майна не виявлено, він не працює та отримує пенсію з суми якої проводиться стягнення на погашення заборгованості за іншим кредитом, вкладів у банківських установах немає. На виклики державного виконавця не з`являється.
Враховуючи наведені обставини та вважаючи дії боржника, який не з`явився на виклик у ДВС, ухиленням від виконання рішення суду, державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до повного виконання зобов`язань за вищевказаним рішенням суду.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2018 року подання задоволено, тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до повного виконання ним зобов`язань згідно виконавчого листа Нововолинського міського суду Волинської області №165/1051/15 від 16 листопада 2015 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» за договором кредиту №11177966000 від 05 липня 2007 року 13840 доларів США 12 центів заборгованості за кредитом, що еквівалентно 316690 грн 08 коп., та 7221 грн 32 коп. пені.
В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити державному виконавцю у задоволені його подання у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про ухилення боржника від виконання судового рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Заслухавши божника та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 , якому відомо про рішення суду про стягнення з нього кредитної заборгованості, жодних дій на його виконання не вчиняв, на виклики державного виконавця у  ДВС не з`являвся, що свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.
Такий висновок суду є правильним.
Встановлено, що 16 листопада 2015 року Нововолинським міським судом Волинської області видано виконавчий лист №165/1051/15 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» за договором кредиту №11177966000 від 05 липня 2007 року 13840 доларів США 12 центів заборгованості за кредитом, що еквівалентно 316690 грн. 08 коп., та 7221 грн. 32 коп. пені (т. 1 а.с. 176).
Постановою державного виконавця Вишневського І. Я. від 14 липня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, яка надсилалась боржнику до відома і виконання та ним отримана (т. 1 а.с. 182).
Державним виконавцем 09 лютого 2018 року на адресу боржника надсилався виклик про необхідність явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення, однак боржник на виклик не з`явився, про причини неявки державного виконавця не повідомив (т. 1 а.с. 188).
Згідно наявної в матеріалах справи декларації про доходи та майно боржника фізичної особи від 12 лютого 2018 року, заповненої боржником ОСОБА_1 , боржник ніде не працює, є співвласником квартири, що перебуває в іпотеці, транспортних засобів та іншого нерухомого майна не має, отримує пенсію, вкладів у банках, цінних паперів не має (а.с. 189-195 т. 1).
Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України».
Положеннями статті 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.
Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є певним заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і має намір та реальну можливість вибути за межі України.
Отже, врахувавши зазначені норми закону та встановивши ті обставини, що боржник ОСОБА_1   тривалий час не виконує рішення суду, на виклик до судового виконавця не з`явився, будь - яких дій на погашення існуючої заборгованості за кредитом не вчинив, то, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного і обґрунтованого висновку, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язань щодо повернення заборгованості за рішенням суду і не обмеження його у виїзді за межі України може утруднити та зробити неможливим виконання судового рішення про примусове стягнення з нього грошових коштів.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які б давали підстави для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то понесені боржником судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ч.1 п.1 ст. 374 , ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
                                             У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 05 липня 2018 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді