УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/31580/20
Провадження № 22-ц/4820/593/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 686/31580/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року (суддя Карплюк О. І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. 

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 
у с т а н о в и в :
У грудні 2020 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що від спільного проживання з ОСОБА_1 мають дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син і дочка проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо і не дбає про їх матеріальне забезпечення, приховує свої справжні доходи.
Тому ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дітей у сумі по 3500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з грудня 2020 року до досягнення кожним із дітей повноліття.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у розмірі по 1500 грн щомісячно, починаючи з 21 грудня 2020 року і до досягнення ними повноліття.        Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про судовий збір.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його змінити і стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку, стягнення проводити з 01 лютого 2021 року. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. Суд не урахував те, що позивачка безпідставно звинувачує його в ухиленні від утримання дітей і дійшов висновку, що він не надає їм матеріальної допомоги. ОСОБА_2 з дітьми проживає у належній йому особисто квартирі, він здійснював оплату комунальних послуг. Надання допомоги на сина і дочку підтверджується квитанціями від 04 грудня 2020 року на суму 3065 грн, від 31 грудня 2020 року – 2512 грн, від 06 січня 2021 року – 2512 грн. Помилковим є висновок суду, що він має нерегулярний, мінливий дохід. У відзиві на позов зазначав, що працює і надавав довідку про доходи. Суд не дослідив усі обставини справи, а саме, що він добровільно погоджувався сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку і проводити інші виплати. 
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Діти проживають разом з матір`ю і перебувають на її утриманні.
Відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання сина і дочки не надає. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позов, суд виходив із того, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).
Відповідно до частин 1 і 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з частиною 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 
Установивши, що домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню дітей не досягнуто, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за позовом матері, з якою проживають син і дочка. 
При цьому суд урахував потреби дітей відповідно до віку, рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо їх утримання, матеріальний стан сторін. 
У зв`язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про наявність підстав для визначення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. 
На підставі частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачка просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. 
Відповідно до частини 3 статті 181 СК України саме за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу другого з батьків або у твердій грошовій сумі.
Визначений судом розмір аліментів забезпечує виконання відповідачем законодавчо закріпленого обов`язку із утримання дітей та їх право на утримання.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що аліменти підлягають стягненню з 01 лютого 2021 року з урахуванням добровільно сплачених коштів, не ґрунтується на законі.
Частиною 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
При встановленні обставин справи суд припустився помилки і зазначив, що відповідач не надає матеріальної допомоги, має нерегулярний, мінливий дохід.
Проте це не призвело до неправильного вирішення справи.
У дійсності ОСОБА_1 на власний розсуд надавав матеріальну допомогу позивачці у грудні 2020 року – січні 2021 року, що підтверджується чеками, наданими до відзиву на позовну заяву.
Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки ПП «АМК СИСТЕМ» від 22 лютого 2021 року № 10 відповідач працює і має заробіток.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта