УХВАЛА 
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 233/3049/19
провадження № 61-9135ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду 
від 27 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасажирська компанія Донбас» про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ФОП ОСОБА_3 , в якому просила визнати неправомірною відмову їй в наданні послуг з перевезення пасажирів, як особі 
з інвалідністю ІІ групи з боку водіїв, працюючих у ФОП ОСОБА_1 
та ТОВ «Пасажирська компанія Донбас»; стягнути на її користь у відшкодування моральної шкоди з ФОП ОСОБА_1 10 000,00 грн; стягнути у відшкодування моральної шкоди з ТОВ «Пасажирська компанія Донбас» 10 000,00 грн.
 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2020 року залучено до участі у справі, в якості співвідповідача 
ТОВ «Пасажирська компанія Донбас».
 
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 
від 24 червня 2020 року замінено у вказаній цивільній справі неналежного відповідача ФОП ОСОБА_3 на належного відповідача ФОП ОСОБА_1 .
 
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду 
від 27 квітня 2021 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірною відмову в наданні послуг з перевезення пасажирів ОСОБА_2 , як особі 
з інвалідністю ІІ групи з боку водія, працюючого у ФОП ОСОБА_1 , яка мала місце 03 жовтня 2017 року. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 
у рахунок відшкодування моральної шкоди 1 500,00 грн. Визнано неправомірною відмову в наданні послуг з перевезення пасажирів ОСОБА_2 , як особі 
з інвалідністю ІІ групи, з боку водія, працюючого у ТОВ «Пасажирська компанія Донбас», яка мала місце 09 січня 2019 року. Стягнуто з ТОВ «Пасажирська компанія Донбас» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 1 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
27 травня 2021 року ФОП ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку 
до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року.
 
В касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення в частині визнання неправомірної відмови в наданні послуг з перевезення ОСОБА_2 з боку водія, працюючого у ФОП ОСОБА_1 та стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди скасувати і справу в цій частині передати на новий розгляд 
до суду першої інстанції.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями 
від 01 червня 2021 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Бурлакова С. Ю.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Дослідивши матеріали касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 . Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають 
з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) 
за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу 
їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання неправомірною відмови у наданні послуг з перевезення та відшкодування моральної шкоди. При цьому розмір моральної шкоди становить 20 000,00 грн, що станом на 01 січня 
2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00*100= 227 000,00 грн).
 
Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить 
до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.
 
Ураховуючи зазначене, справа є незначної складності та не належить 
до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає 
за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, 
що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. Особою, яка подала касаційну скаргу не продемонстровано наявності інших виключних обставин, які 
за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду справи.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства 
і не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням вказаного, оскільки ФОП ОСОБА_1 подала касаційну скаргу 
на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасажирська компанія Донбас» про відшкодування моральної шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                          С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                                      В. М. Коротун
 
                                                                                                                      М. Є. Червинська