УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №273/75/21 Головуючий у 1-й інст. Бєлкіна Д. С. 
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Галацевич О.М, Талько О.Б. 
розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №273/75/21 за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про збільшення розміру та зміни способу стягнення аліментів  
за апеляційною скаргоюОСОБА_1  на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 року,яке ухвалене суддею Бєлкіною Д.С. вм.Баранівка
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що згідно судового наказу Баранівського районного суду Житомирської області  від 16 березня 2020 року з відповідача ОСОБА_2  на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.03.2020 і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак на даний час розмір присуджених аліментів недостатній для утримання сина, у зв`язку з чим позивач, з урахуванням спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, просить змінити розмір присуджених аліментів до 2500 грн. 
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити її позовні вимоги. На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не враховано те, що  розмір аліментів на утримання сина має бути необхідним та достатнім, оскільки дитина повинна бути забезпечена всім необхідним для створення гідних умов життя та гармонійного розвитку. Відповідач працює неофіційно, приховує свої значні доходи, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в тому розмірі, який зазначений у позовній заяві. 
Правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався. 
Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 04 вересня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Кашперівською сільською радою Баранівського району Житомирської області (а.с.6).
Сторони у справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Відповідно до Довідки про склад сім`ї та двору, або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 282 від 11.03.2020 року, яка видана виконавчим комітетом Баранівської міської ради Житомирської області, позивач проживає в будинку АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять чоловік ОСОБА_2  та син ОСОБА_3 ; земельної ділянки, сінокосу, пасовища, земельної частки (паю) сім`я - не має (а.с.8).
Згідно з судовим наказом Баранівського районного суду Житомирської області  від 16 березня 2020 року з відповідача ОСОБА_2  на користь позивача ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.03.2020 і до досягнення сином  ОСОБА_3 повноліття, тобто до  ІНФОРМАЦІЯ_2 .  (а.с. 10).
Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Новоград-Волинському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, сума пенсії за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року складає 1712,00 грн, що підверджується довідкою про доходи № 4281 4521 5028 1258 (а.с.12).
Малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує Кашперівський дошкільний навчальний заклад, що підтверджується довідкою № 6 від 12.02.2021 року (а.с.28).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відсутні докази зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них після видачі судового наказу про стягнення аліментів, а  тому відсутні підстави для збільшення розміру та зміни способу стягнення аліментів  відповідно до ст. 192 СК України.
Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною першою статті 192 СК України  встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України  передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 83 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази зміни матеріального стану відповідача після винесення судового наказу Баранівського районного суду Житомирської області  від 16 березня 2020 року, яким з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів.
При цьому безпідставними є доводи позивача про зміну її матеріального стану у зв`язку із зростанням вартості життя в України, враховуючи, що вказана обставина стосується як позивача, так і відповідача. 
Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, вони були предметом дослідження в судовому засіданні, суд дав їм належну оцінку і вони не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру (п.3 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді