Дата документу 19.05.2021 Справа № 337/1051/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 337/1051/19	Головуючий у 1-й інстанції Кучерук І.Г. Повний текст рішення складено 16.12.2020 року.	
Пр. № 22-ц/807/1093/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С.
суддів                                        Моловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Наше місто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), в якому просила зобов`язати відповідача КП «Наше місто» здійснити коригування за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що присвоєний житловій квартирі АДРЕСА_1 , списавши суму заборгованості, що утворилась до 01.06.2018 року, у розмірі 2538,756 грн. з особового рахунку № НОМЕР_1 .
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 01.06.2018 року нею було укладено нотаріальний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , відповідно до умов якого позивач придбала у власність житлову квартиру АДРЕСА_1 .
При укладенні зазначеного договору позивачем не приймалися (не передавалися) будь-які зобов`язання щодо утримання майна до дати набуття права власності, боргові зобов`язання не було переведені, та в будь-який інший спосіб позивачем не приймалися.
У зв`язку із зазначеним та надходженням на адресу проживання за особовим рахунком рахунків про сплату боргу щодо надання житлово-комунальних послуг за попередні періоди, а саме до 01.06.2018 року, позивач звернулася з листом до відповідача щодо здійснення корегування особового рахунку та списання з особового рахунку № НОМЕР_1 суми заборгованості, оскільки послуги з житлово-комунальних потреб не отримувались. Зазначене звернення відповідачем залишено без реагування та відповіді.
На даний час, відповідач ухиляється від дій щодо коригування особового рахунку, який присвоєний житловій квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить позивачу на праві приватної власності. Зазначена бездіяльність відповідача призводить до порушення соціальних та житлових прав, оскільки у зв`язку із наявною інформацією про існування боргу, позивач не може реалізувати право на отримання державної допомоги (субсидії).
В автоматизованому порядку для розгляду цієї скарги визначено суддю суду першої інстанції Кучерук І.Г. (а.с. 10).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 12) відкрито провадження у цій справі.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року (а.с. 58) позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 грудня 2019 року (головуючий Кримська О.М., судді Дашковська А.В. та Кочеткова І.В. а.с. 79-82), ухвала Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2019 року в порядку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року (а.с. 124) в поряду задоволення клопотання представника позивача  ОСОБА_2  до участі у цій справі залучено в якості співвідповідача ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року (а.с. 177-180) в задоволенні позовних вимог позивача у цій справі відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 183-186) просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 189).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 05 лютого 2021 року (а.с. 190), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 192), з урахуванням навантаженості судді - доповідача та колегії суддів Запорізького апеляційного суду. 
Учасники цієї справи своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом не скористались.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 19 травня 2021 року повідомлені апеляційним належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 199-201, 203) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи не подавали.
В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи та ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
В силу вимог ст. 36 ч. 4 ЦПК України …рішення…судді в інших справах… не може бути підставою для відводу.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню у цій справі з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1), скасувати судове рішення … частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п.2).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення частково …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 377 ч. 1 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку…частково з закриттям провадження у справі…у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255…цього Кодексу.
Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду…, ухвалені… з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав…(ст. 255 ч. 1 п. 3 ЦПК України).
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст. ст. 89, 141, 229, 263, 264, 354 ЦПК України та виходив із того, що КП «Наше місто» являється неналежним відповідачем по справі, а так як позивач категорично наполягала на позовних вимогах саме до неналежного відповідача, то суд мав відмовити в позові до неналежного відповідача КП «Наше місто», а вимог до належного відповідача ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» позивачем не висувалось.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі можна погодитись лише частково з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.
Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 присвоєний квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.06.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Буцикіною Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 797 (копія а.с. 5-6), позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 .
Попереднім власником квартири являвся ОСОБА_3 (а.с.5-6).
При цьому, вказаний договір купівлі-продажу не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну.
Діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.
Суду першої інстанції не було надано доказів того, що КП «Наше місто» зверталось до позивачки ОСОБА_1 з вимогою про сплату заборгованості за отримані раніше житлово-комунальні послуги попереднім власником квартири.
23.06.2018 року, позивачка зверталася до КП «Наше місто» із заявою, в якій просила здійснити перереєстрацію та корегування за особовим рахунком № НОМЕР_1 сум нарахованих до 01.06.2018 року (а.с.7).
Листом КП «Наше місто» від 19.07.2018 року за №Є-364 (а.с.28), позивача повідомлено, що у абонентської служби КП «Наше місто» відсутні підстави для вирішення питання по суті.
В обґрунтування позовних вимог, у якості доказу, позивачем було надано суду першої інстанції копії рахунків, виставлених КП «Наше місто» на сплату житлово-комунальних послуг за листопад 2017 року, грудень 2017 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року. 
У рахунках вказано особовий рахунок № НОМЕР_1 , об`єкт як квартира АДРЕСА_1 , заборгованість 2538,76 грн., та особа, якій виставлені рахунки ОСОБА_4 (а.с.8). 
Відповідно до наказу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва № 170 від 23.10.2013 року «Про затвердження Порядку відкриття, закриття та ведення особових рахунків для обліку абонентів – споживачів послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» та житлового законодавства України передбачено, що особовий рахунок є номерним, що дозволяє ідентифікувати його відповідно до конкретного житлового приміщення та являє сукупність даних про житлове приміщення.
Виходячи з цього, відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку на іншого квартиронаймача або власника. Відкриття нового особового рахунку відбувається лише в разі новозбудованого житлового приміщення на підставі ордеру або іншого документу, що засвідчує його право на те чи інше житлове приміщення, а також за рішенням суду. Відкриття та закриття особового рахунку житлового приміщення приватної форми власності здійснюється одночасно. Для закриття особового рахунку споживач зобов`язаний розрахуватися за надані йому послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.
Згідно із довідкою Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 03.03.2020 року, за № 279/01-37/01 (а.с.109-110), відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» за результатами проведеного конкурсу управителем будинку  АДРЕСА_4  визначено ТОВ «Місто для людей Запоріжжя». Від імені співвласників будинку та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава.
Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», управителем будинку АДРЕСА_4 з 01.11.2017 року визначено ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», та від імені співвласників будинку та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який і повинен здійснювати всю господарську діяльність по утриманню будинку, та здійснювати відповідні дії з особовими рахунками. 
Також судом першої інстанції було правильно встановлено, що рахунки КП «Наше місто» на сплату житлово-комунальних послуг за листопад 2017 року, грудень 2017 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року на суму 2538,76 грн., за особовим рахунком № НОМЕР_1 , виставлені  ОСОБА_4 . 
Даних про переоформлення вищезазначеного особового рахунку саме у КП «Наше місто» на ім`я позивача ОСОБА_1  суду першої інстанції у цій справі не могло бути надано і не надано.
Оскільки, встановлено при вищевикладених обставинах, що правовідносини між КП «Наше місто», яке було управителем вказаного будинку до 31.10.2017 року, та ОСОБА_1 , яка є новим власником вказаної квартири лише з 01.06.2018 року, з приводу утримання будинку не виникали, та права ОСОБА_1 з боку КП «Наше місто» не могли бути порушені і не порушені.
Суд першої інстанції правильно вважав, що КП «Наше місто» являється неналежним відповідачем у цій справі, проте, так як позивач категорично наполягав на позовних вимогах саме до неналежного відповідача, то суд першої інстанції правильно відмовив в позові до неналежного відповідача КП «Наше місто» у цій справі.
Судом першої інстанції також правильно було встановлено, що ОСОБА_1 не брала на себе обов`язку зі сплати будь-яких боргів попереднього власника квартири – ОСОБА_3 (зміст договору, копія а.с. 5-6), а КП «Наше місто» не заявляло до ОСОБА_1 вимог щодо сплати останніх. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Також, КП «Наше місто» з 01.11.2017 року вже не є держателем особового рахунку № НОМЕР_1 по квартирі позивача, а тому позбавлено можливості взагалі у будь-який спосіб здійснити коригування за цим рахунком.
Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що висуваючи позовні вимоги про зобов`язання саме відповідача КП «Наше місто» здійснити коригування за особовим рахунком, списавши суму заборгованості попереднього власника ОСОБА_4 , що утворилась до 01.06.2018 року, позивачка не зазначила, які конкретно її права порушені, та не надала відповідних доказів такого порушення саме КП «Наше місто». 
Проте, суд першої інстанції допустився помилки у цій справі при вирішенні позовних вимог позивача  ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів у цій справі, а саме: здійснити коригування за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що присвоєний житловій квартирі АДРЕСА_1 , списавши суму заборгованості з особового рахунку № НОМЕР_1 за період до 01.06.2018 року (починаючи з 01.11.2017 року - дати набуття ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» статусу балансоутримувача цього будинку і до 01.06.2018 року, як позивач стала власником вищезазначеної квартири).
І хоча не ґрунтуються на доказах доводи позивача, як апелянта, про те, що суд першої інстанції безпідставно залучив до участі у цій справі в якості відповідача ТОВ «Місто для людей Запоріжжя».
Оскільки, ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» було залучено судом першої інстанції у цій справі не як відповідач, а саме як співвідповідач, і з дотриманням вимог ст. 51 ЦПК України, тобто саме за письмовим клопотанням про це представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Турчинського М.І. (а.с. 121), що підтверджується письмовою ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року (а.с. 124), протоколом судового засідання (а.с. 122) та фіксуванням судового засідання, наявними у матеріалах цієї справи.
Саме ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» є належним відповідачем за вищезазначеними позовними вимогами позивача у цій справі.
Тому, суд першої інстанції допустився помилки, вважаючи, що при вищевикладених обставинах позивачем  ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» у цій справі не висувалось будь-яких позовних вимог.
Оскільки, в разі залучення особи в якості співвідповідача, а не другого відповідача, вважається, що позивачем заявлено у цій справі до співвідповідача ті самі вимоги, що й до основного відповідача КП «Наше місто», а саме: зобов`язати здійснити коригування за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що присвоєний житловій квартирі АДРЕСА_1 , списавши суму заборгованості, що утворилась до 01.06.2018 року, у розмірі 2538,76 грн. з особового рахунку № НОМЕР_1 .
Однак, за змістом ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
В силу вимог ст. 81 ч.7 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів…
Апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України встановлено, що станом на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення у цій справі – 09 грудня 2020 року вже набрала законної сили постанова Запорізького апеляційного суду від 09 грудня 2020 року (головуючий суддя Маловічко С.В., судді Гончар М.С. та Подліянова Г.С. (а.с. 205-210) в іншій цивільній справі ЄУН 335/3340/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: здійснити корегування за особовим рахунком № НОМЕР_1 та списати з нього суму заборгованості, що утворилась до 01.06.2018 року (тобто до набуття  ОСОБА_1  права власності на цю квартиру), якою було скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року про відмову у задоволенні позову позивача та задоволено частково позов позивача в ефективний спосіб (ст. 5 ч. 2 ЦПК України, без зазначення конкретної суми), а саме: зобов`язано ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» здійснити корегування шляхом виключення з обліку по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за квартирою АДРЕСА_1 заборгованості попереднього власника, яка утворилась за період до 01.06.2018 року.
Вказана постанова також є чинною на час перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Таким чином, апеляційний суд у цій справі не має розглядати по суті позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів, а зобов`язаний закрити провадження у цій справі у цій частині на підставі ст. 255 ч. 1 п. 3 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення суду (вищезазначена постанова апеляційного суду) в іншій цивільній справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів у цій справі слід скасувати, провадження у цій справі у цій частині закрити, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 лише частково при вищевикладених обставинах, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Також, апеляційним судом встановлено, що позивач, як споживач, в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору за подачу вищезазначених позову - до суду першої інстанції та апеляційної скарги - до апеляційного суду у цій справі.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 255, 367-369, 371-372, 374-376, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2020 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про захист прав споживачів у цій справі скасувати.
Провадження у цій справі у цій частині закрити.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 24.05.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.