КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 752/18473/20
провадження №22-ц/824/9400/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Білич І.М., Нежури В.А.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження /суддя Кахно І.А./
у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з майна, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Голосіївський РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮУ) про зняття арешту з майна.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження. /а.с. 62-64/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. В поданій позовній заяві йдеться про повернення органом державної виконавчої служби виконавчого документа стягувачу без виконання.  Скарга згідно з розділом VII ЦПК України подається коли є порушення з боку державного виконавця або приватного виконавця під час виконання судового рішення. В даному випадку питання арешту майна залишилося невирішеним по причині бездіяльності самого стягувача, яким не було повторно подано виконавчий документ до виконання. Таким чином, вказував, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали від 22 березня 2021 року, неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, не правильно визначено причину залишення арешту майна, порушено норми процесуального права  - неправильно визначена юрисдикція, а також неповно застосовано норми матеріального права, а саме не застосовано п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».
Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Голосіївському РВ ДВС у місті Києві ЦМУ МЮУ перебувало виконавче провадження № 39257386 від 09 серпня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Кредитпромбанк" коштів в сумі 1 728 559,60 грн.
У межах виконавчого провадження № 39257386 накладено арешт на майно: 1/2 частини квартири загальною площею 58,9 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1997 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0022, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Лишня; земельну ділянку площею 1,3359 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0021, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Лишня; земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0023, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Лишня; земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0024, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Лишня; земельну ділянку площею 1,3359 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0021, за адресою: Київська обл, Макарівський р-н, с. Лишня; земельну ділянку площею 0,2 га, кадастровий номер 3222784201:01:014:0030, за адресою: АДРЕСА_2 .
24 грудня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на вказане нерухоме майно накладено арешт на підставі постанови державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві.
02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву до Голосіївського РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві про зняття обтяжень з нерухомого майна.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вірно керувався нормами статті 16 ЦК України про те, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до частини першої статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Як роз`яснено у пунктах 1 та 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що оскільки ОСОБА_1 був боржником у виконавчому провадженні №39257386, то останній не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.
За змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тому заява ОСОБА_1 про звільнення майна з під арешту повинна розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.
Приймаючи до уваги вище викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у даній цивільній справі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до суб`єктивного трактування законодавства.
Крім того, в матеріалах, долучених до позову міститься відповідь виконавчої служби за зверненням Юдіна К.Ю. щодо наявності чи відсутності виконавчого провадження №39257386. З вимогою про зняття арешту ОСОБА_1 до виконавчої служби не звертався.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження - залишити без задоволення.   
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження - залишити без змін.  
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: