ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 р. 	Справа № 613/1229/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Катунова В.В. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Сузанського О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21.01.2021, суддя Сеник О.С., по справі № 613/1229/20
за позовом     ОСОБА_1  
до    Одеської митниці Держмитслужби                  
про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову Одеської митниці Держмитслужби України у справі про порушення митних правил № 0764/50000/20 від 08.10.2020.
Рішенням Богодухівського районного суду Харків від 20.11.2019 року позовні вимоги задоволено.
Скасовано постанову в.о. начальника Одеської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 0764/50000/20 від 08.10.2020.
Закрито справу про порушення митних правил № 0764/50000/20, розпочату 26.07.2020 за ознаками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 485 Митного кодексу України.
Одеська митниця Держмитслужби, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судовим розглядом, 26.07.2020 інспектором митного поста «Аккерман» Одеської митниці Держмитслужби складено протокол про порушення митних правил № 0764/50000/20 відносно громадянина Молдови ОСОБА_1 , який має посвідку на постійне проживання в Україні НОМЕР_1 від 27.07.2018, місце проживання - АДРЕСА_1 .
Відповідно до зазначеного протоколу 26.07.2020 о 10 год. 02 хв. в зону митного контролю відділу митного оформлення № 1 (міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Старкозаче-Тудора») митного поста «Аккерман» Одеської митниці Держмитслужби, напрямком з України до Молдови, смугою руху «Автобусна смуга» в`їхав рейсовий автобус маршрутом Авангард-Кишинів, пасажиром якого був позивач.
За результатами спрацювання програмного модуля «Автоматизованої системи аналізу управління ризиками» (АСАУР) та згідно з інформацією ЄАІС Держмитслужби встановлено, що громадянин Молдови ОСОБА_1 22.05.2019 о 19 год. 06 хв. ввіз на митну територію України автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації - Італія, через пункт пропуску Митний пост «Щербаківка» Харків, пункт пропуску «Гоптовка-Нехотєєвка» Одеської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор», в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку, позивач не надав. 
Крім того проведена перевірка згідно з розділом «Автотранспортні засоби» бази даних ЄАІС Держмитслужби, відповідно до якої в базі даних відсутня інформація про оформлення транспортного засобу SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації - Італія в будь-якому іншому митному режимі чи оформлення на нього будь-яких митних документів.
Отже, за висновками протоколу громадянин Молдови ОСОБА_1 , використовуючи автомобіль SKODA OCTAVIA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , країна реєстрації - Італія, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. 
На підставі зазначеного протоколу Одеською митницею Держмитслужби винесено постанову № 0764/50000/20 від 08.10.2020, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 192421,65 грн.
Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернулась до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
Колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Так, статтею 485 Митного кодексу України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Отже, склад правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено статтею 485 МК України, полягає, у тому числі, у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння (передбаченого ст. 485 Митного кодексу України) обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.
Згідно з ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Тобто, з огляду на зміст наведених вище норм ст. 380 Митного кодексу України, порядок ввезення, пропуску та декларування транспортних засобів особистого користування відрізняється залежно від суб`єкта ввезення - резидента або нерезидента.
Підставою винесення Одеською митницею Держмитслужби оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил стали висновки стосовно того, що позивач як громадянин-резидент, при тимчасовому ввезенні на митну територію автомобіля іноземної реєстрації заявив митному органу, що він є громадянином Молдови та є нерезидентом України, чим вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, та скоїв порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.
Відповідно до пп. «в» п. 50 ст. 4 Митного кодексу України резидентами є, зокрема, фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.
У свою чергу, пп. «в» п. 33 ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що нерезидентами є фізичні особи: іноземці та особи без громадянства, громадяни України, які мають постійне місце проживання за межами України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають на території України.
При цьому, відповідно до п. 45 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України постійне місце проживання - місце проживання на території будь-якої держави не менше одного року громадянина, який немає постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цим громадянином службових обов`язків або зобов`язань за договором (контрактом).
Так, позивач є громадянином Республіки Молдова, що підтверджується копією паспорту громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_4 , виданого 18.08.2020.
У той же час, позивача документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , виданою 27.07.2018, відповідно до якої зареєстрованим постійним місцем проживання позивача з 06.01.2015 є: АДРЕСА_1 .
З огляду на викладене та враховуючи наведені вище правові положення, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача статусу резидента у розумінні пп. «в» п. 50 ст. 4 Митного кодексу України.
Крім того встановлено, що при ввезенні спірного автомобіля 22.05.2019 позивачем було пред`явлено паспорт громадянина Молдови та посвідку на постійне проживання в Україні із зазначеною у ній зареєстрованою адресою місця проживання на території України.
При цьому, документів, що спростовували б статус позивача як резидента України, при ввезенні автомобіля не надавалось.
Отже, митний орган за наявності доказів того, що позивач є резидентом України, здійснив пропуск транспортного засобу, не вимагаючи письмового декларування, внесення гарантій сплати митних платежів.
З огляду на що колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що оскільки позивач не приховував від митних органів того факту, що він є резидентом, в діях ОСОБА_1 відсутня обов`язкова ознака митного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України - умисел на уникнення сплати митних платежів.
Крім того, відповідно до ст. ст. 494, 495 Митного кодексу України основою для відкриття справи про порушення митних правил та основним доказом при розгляді цієї справи є протокол про порушення митних правил.
Про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Протокол про порушення митних правил  повинен містити, зокрема, дані про місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил.
Так, у протоколі про порушення митних правил від 26.07.2020 № 0764/50000/20 митний орган із посиланням на ч. 4 ст. 380 Митного кодексу України зазначає, що використання транспортного засобу іншою особою, ніж та, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Втім, відповідно до оскаржуваної постанови порушення митних правил позивачем полягає у тому, що будучи резидентом, ввівши в оману працівників митниці, позивач здійснив ввезення транспортного засобу на умовах, встановлених для нерезидентів, що є невиконанням умов режиму тимчасового ввезення згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 380 Митного кодексу України.
Таким чином протокол про порушення митних правил та оскаржувана постанова містять різні фактичні підстави для притягнення особи до відповідальності, передбачені ст. 485 Митного кодексу України.
Так, відповідно до ст. 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Однак, ні протокол про порушення митних правил, ні оскаржувана постанова не містять визначення конкретних дій позивача, що свідчать про порушення ним умов митного режиму тимчасове ввезення, в тому числі, порушення умов особистого використання транспортного засобу, не встановлено факту передачі позивачем автомобіля іншій особі.
Більш того, слід враховувати, що суб`єктом відповідальності за протиправне використання товару (транспортного засобу особистого користування) є особа, яка здійснює таке використання.
Так, судом першої інстанції у судовому засіданні встановлено, що фактичним користувачем автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , який підтвердив наведені обставини.
У той же час, протокол про порушення митних правил складено стосовно позивача.
Відповідно до ст. 489 Митного Кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У той же час, ч. 1 ст. 531 Митного Кодексу України визначені підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, зокрема, п. 1 - відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено вину позивача у порушенні митних правил та не підтверджено, зокрема вчинення останнім дій, що були спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, з огляду на що оскаржувана постанова Одеської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил № 0764/50000/20 від 08.10.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.
Отже, судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21.01.2021 по справі № 613/1229/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов    І.С. Чалий