УХВАЛА       
27 травня 2021 року
м. Київ
справа № 676/7693/19
провадження № 61-7973ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Огієнко-39», ОСОБА_1 , Відділу державного архітектурно-будівельної контролю Кам`янець-Подільської міської ради про визнання незаконним рішення загальних зборів ОСББ, визнання протиправними дій щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року позов задоволено. 
Визнано недійсним рішення загальних зборів членів ОСББ «Огієнко-39» від 28 листопада 2011 року, яке оформлене протоколом № 3, в частині передачі в постійне господарське користування власнику квартири № 28 
ОСОБА_1 побутового приміщення на технічному поверсі будинку по АДРЕСА_2 розміром 7,26 кв.м. зобов`язано ОСОБА_1 знести самовільно побудоване нежитлове приміщення на технічному поверсі будинку по АДРЕСА_2 , площею - 7,26 кв.м., і привести технічний поверх будинку у попередній стан. 
Визнано протиправними дії відділу ДАБК Кам`янець-Подільської міської ради щодо реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХМ 061191360071 від 16 травня 2019 року та декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХМ141191820707 від 01 липня 2019 року. 
Скасовано реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт ХМ061191360071 від 16 травня 2019 року та декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХМ141191820707 від 01 липня 2019 року.
Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року в частині визнання недійсним рішення загальних зборів членів ОСББ «Огієнко-39» від 28 листопада 2011 року, яке оформлене протоколом № 3 скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В решті рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року залишено без змін.
Додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2021 року змінено та проведено новий розподіл судових витрат.
11 травня 2021 року ОСОБА_1  звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року (в частині вимог про зобов`язання ОСОБА_1 знести самовільно побудоване нежитлове приміщення на технічному поверсі будинку по АДРЕСА_2 , площею - 7,26 кв.м., і привести технічний поверх будинку у попередній стан).
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права щодо якої відсутній висновок та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, ОСОБА_1 необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                      М. Є. Червинська