УХВАЛА

26 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/16539/20
адміністративне провадження № К/9901/18179/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРПАНГРУП" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

          У липні 2020 Приватне акціонерне товариство «Укрпангруп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.04.2020 №0045540504 та №0045670504
          Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.
          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2021 апеляційну скаргу ПАТ «Укрпангруп» задоволено частково:
- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2020 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2020 року №0045540504.
- прийнято в указаній частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково;
- визнано протиправним та скасовано прийняте ГУ ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 14.04.2020 №0045540504 в частині зменшення ПАТ «Укрпангруп» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 107 780 428,79 грн.;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
          Крім того, стягнуто з ГУ ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «Укрпангруп» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі                 7383,28 грн.
          В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2020 залишено без змін.
          На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду позивачем було направлено заяву, в якій просиі ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь ПАТ «Укрпангруп» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12320 грн.
          Додатковою постановою Шостого  апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 заяву позивача задоволено частково. Стягнуто з ГУ ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Укрпангруп» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10678 грн.
          Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, податковий орган звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 640/16539/20 в частині задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу й прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви ПАТ "Укрпангруп" 
          При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
          Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
          Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

          За приписами пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
          Правова позиція з питань, що стосуються розподілу судових витрат, зокрема, судових витрати на професійну правничу допомогу, вже висловлювалася Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18.
          У зазначеній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
          При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
          При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, його співмірність із складністю справи, об`ємом наданих послуг, ціною позову та (або) значенням справи.
          Суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково заяву позивача, виходив з того, що заявлені позивачем витрати в сумі 12320 грн. є пропорційними предмету спору та обсягу проведеної роботи, а також підтверджують їх безпосередній зв`язок саме з даною справою. Водночас суд зазначив, що підготовка апеляційної скарги належить до такої діяльності адвоката як складання процесуальних документів, до якої входить аналіз та вивчення документів, у тому числі судової практики. Отже, окреме виділення від підготовки апеляційної скарги таких послуг як вивчення судової практики є необґрунтованим, позаяк відповідні послуги є елементом підготовки апеляційної скарги, а тому витрати, викладені у пункті 2 акту надання послуг від 17.03.2021 №10, не можуть бути присуджені з відповідача.  
          Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права.
          З урахуванням того, що Шостий апеляційний адміністративний суд у додатковій постанові від 07.04.2021 розглянув заяву позивача відповідно до правового висновку Верховного Суду, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі.
          Керуючись статями 328, 333 КАС України, Верховний Суд - 

УХВАЛИВ:

          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на додаткову постанову Шостого  апеляційного адміністративного суду від 07.04.2021 у справі № 640/16539/20. 
          Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник