УХВАЛА
 
14 травня 2021 року
м. Київ
 
Справа № 243/9299/20
Провадження № 51-2447ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого         ОСОБА_1 , 
суддів:                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 ,
 
в с т а н о в и в:
 
ОСОБА_4 звернувся до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з касаційною скаргою.
 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Як убачається з касаційної скарги ОСОБА_4 , він вказав як суд касаційної інстанції Верховний Суд України, однак, відповідно до положень п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом касаційної інстанції є Верховний  Суд.
Згідно з пунктами 4 і 5 ч. 2 вказаної норми, у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
 
Однак касаційна скарга ОСОБА_4 не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону.
 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про  кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
 
Особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при постановленні судових рішень, навести конкретні аргументи в обгрунтування кожної позиції.
 
Однак, засуджений ОСОБА_4 , у своїй касаційній скарзі не зазначає, які саме порушення допустили суди першої і апеляційної інстанцій, постановляючи судові рішення стосовно нього й не вказує у чому саме ці порушення полягали та як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень.
 
Крім того, ОСОБА_4 у прохальній частині скарги просить скасувати вирок Слов`янського міськрайонного суду та ухвалу Донецького апеляційного суду за відсутністю в його діях складу злочину без зазначення дат їх постановлення. Таким чином, вимоги засудженого не конкретизовані та сформульовані без урахування положень ст. 436 КПК України.
Усупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК Українидо касаційної скарги не долучено копії оскаржуваних судових рішень стосовно ОСОБА_4 .
Відповідно до п.6 ч.2 ст. 427 КПК України,касаційна скарга має містити перелік матеріалів, які до неї додаються.
Вищенаведене перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. 
 
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
 
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 429 КПК України, Суд, 
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                  ОСОБА_3