УХВАЛА

26 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 810/1379/16
адміністративне провадження № К/9901/14207/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Олендера І.Я., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №810/1379/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило, з урахуванням зміни позовних вимог, скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.12.2015 №0001612204, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 6658747,50грн, з яких 4439165,00грн за основним платежем та 2219582,50грн за штрафних (фінансових) санкцій.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2016, позов задоволено.
Постановою Верховного Суду від 22.05.2020 рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.
Постановою Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 позов задоволено.
10.08.2020 до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» про ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просив стягнути на користь останнього витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6658,75грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» про ухвалення додаткового судового рішення в справі №810/1379/16 задоволено. Вирішео стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка»  витрати на правову допомогу в сумі 6658,75грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Київській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України 16.04.2021 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм  процесуального права, просить скасувати додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №810/1379/16, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. Також, як вбачається з документів долучених відповідачем до касаційної скарги, останнім, у зв`язку з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, порушено питання про його поновлення, яке обґрунтовано доводами, що на думку скаржника, свідчать про поважність причин пропуску такого строку.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання скаржником вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України   обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої   статті 330 КАС України   у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)   статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
Отже, на момент звернення до суду касаційної інстанції, скаржник у поданій ним касаційній скарзі повинен зазначити   конкретний пункт частини четвертої   статті 328 КАС України, конкретну підставу касаційного оскарження судових рішень, визначену частиною четвертою   статті 328 КАС України   із наведенням відповідного обґрунтування зазначених підстав.
Як вбачається зі змісту поданої Головним управлінням ДПС у Київській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України касаційної скарги, останній посилається на положення пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, як підставу, на якій подається касаційна скарга.
Доводить, що судами попередніх інстанцій не надано оцінку порушення позивачем строків на звернення із заявою про стягнення судових витрат, що свідчить про порушення судами норми процесуального права, зокрема частини третьої статті 152 та частини третьої статті 252 КАС України. 
Втім, посилаючись на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник формально зазначає про наявність підстави для скасування судових рішень на цій підставі. Вподальшому у касаційній скарзі не міститься жодного посилання на пункти частини другої статті 353 КАС України, а вимогами касаційної скарги є не направлення справи на новий розгляд (як це передбачено статтею 353 КАС України), а скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, що передбачено статтею 351 КАС України.    
Також, Верховний Суд звертає увагу, що посилання скаржника на частину третю   статті 152 КАС України є недоречним, оскільки зазначена стаття регламентує вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову.
Таким чином, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що наведене Головним управлінням ДПС у Київській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України обґрунтування зводиться до опису встановлених обставин справи з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, що не узгоджується із визначеною скаржником підставою касаційного оскарження та не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав (підстави) касаційного оскарження додаткового рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №810/1379/16.
Крім того, Суд окремо звертає увагу, що касаційна скарга відповідача у справі №810/1379/16 вже подавалась ним раніше, проте Верховний Суд ухвалами від 10.02.2020 та від 29.03.2021 повернув їх як такі, що не містили належних підстав касаційного оскарження судових рішень, яке контролюючий орган має намір оскаржити.
В той же час, звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, відповідач не виправив недоліки касаційної скарги, які були вказані Верховним Судом, що свідчить виключно про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження у відповідності до статті 328 КАС України.
Також, варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
Верховний Суд звертає окрему увагу, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
В контексті наведеного слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини сьомої статті 332 КАС України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, - 
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №810/1379/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нік-Електроніка» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути заявнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
                    Суддя                                                                                           І.Я. Олендер