Ухвала
21 квітня 2021 року                                                                                           
м. Київ
 
справа №623/3391/16                                                                                                        
провадження № 51-1942ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду від 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор висловлює вимогу про перегляд у касаційному порядку вказаного судового рішення.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.  
Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції можуть бути лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Частиною 1 ст. 433 КПКпередбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
З урахуванням вищенаведених положень ст. 438 КПК України доводи касаційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду, а також непогодження з оцінкою доказів не можуть бути предметом перевірки в суді касаційної інстанції.
Водночас прокурор не вказав на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування судового рішення з огляду на положення ст. 412 КПК, та належним чином не обґрунтував своїх доводів. 
Крім того, посилаючись на безпідставне виправдання ОСОБА_4 за
ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, прокурор не зазначає, чи є це підставою для скасування оскарженого судового рішення з огляду на положення ст. 413 КПК, та належним чином не обґрунтовує своїх вимог.
Отже, касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала скаргу. 
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного ст. 426 КПК, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Харківського апеляційного суду 
від 28 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і :

 
 
ОСОБА_1              ОСОБА_2                          ОСОБА_3