Справа № 126/59/21
Провадження № 22-ц/801/1069/2021
Категорія: 114
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року	Справа № 126/59/21	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.
Секретар: Кузьменко Б. І.
За участю: представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Дудіна Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 16 січня 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, 
Рішення ухвалив суддя Хмель Р. В.
Рішення ухвалено у відсутності учасників справи у м. Бершаді
Повний текст рішення складено 16 січня 2021 року,

Встановив:

13 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 13 серпня 2020 року у кримінальній справі № 126/1801/20 про обвинувачення ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України було призначено підготовче судове засідання 22 вересня 2020 року.
По кримінальному провадженню № 12020020090000373 від 21 червня 2020 року досудовим розслідуванням встановлено, що 20 червня 2020 року близько 23:00 год у с. Романівка Бершадського району Вінницької області ОСОБА_2 прийшов до житлового будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , що по АДРЕСА_1 . Маючи доступ і ключі від вхідних дверей будинку, зайшов у будинок, де в ході словесного конфлікту із ОСОБА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 вхопив за одяг потерпілої і кулаком наніс удари в обличчя ОСОБА_1 , потім вхопивши на її руки, штовхнув її, внаслідок чого та впала спиною на підлогу, а він став наносити їй удари кулаками обох рук в голову, в груди і по тулубу, внаслідок чого заподіяв їй легкі тілесні ушкодження, що не потягли короткочасного розладу здоров`я. 
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_1 .
Проте, ОСОБА_2 продовжує свої протиправні дії, приходить до місця її проживання, підходить на вулиці, вчиняє відносно неї домашнє насильство на очах у дітей, які проживають разом із нею Разом з нею проживають діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У зв`язку з такими діями ОСОБА_2 заявник просила видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , встановивши йому кілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків на строк шість місяців, у вигляді: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявником за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування кривдника із постарждалою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; заборонити наближатися на відстань 1 кілометра до місця її проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити кривднику вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 16 січня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, відмовлено.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про видачу обмежувального припису.
Зазначила, що підставою для скасування рішення суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а саме те, що з 2016 року ОСОБА_2 систематично вчиняє насильство в сім`ї відносно неї, що підтверджується в тому числі і витребуваними із Бершадського ВП доказами про притягнення його до адміністративної відповідальності, наявністю кількох кримінальних проваджень та інше, що суд встановив, але не врахував при постановленні свого рішення.
Заінтересована особа ОСОБА_2 відзив не надав.
В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що він заперечує підстави оскарження рішення суду і просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, суд першої інстанції виходив із того, що із наданих заявником письмових доказів, долучених до заяви та витребуваної інформації з Відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, не підтверджено вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї чи її дітей, належними доказами, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що ОСОБА_2 визнавався винним у скоєнні домашнього насильства, а отже не підтверджено належними доказами того, що заявник є постраждалою від домашнього насильства, а кримінальне провадження № 12020020090000373 від 21 червня 2020 року закрито ухвалою суду від 03 грудня 2020 року у зв`язку з примиренням потерпілої ОСОБА_1 із обвинуваченим ОСОБА_2 . 
Підставою для відмови у задоволені заяви суд першої інстанції також вказав, на не підтвердження посилання заявника на те, що з 03 грудня 2020 року ОСОБА_2 приходить до її місця проживання, підходить на вулиці, вчиняє відносно неї домашнє насильство на очах у дітей, які проживають разом з нею, оскільки із витребуваної інформації з ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області взагалі не вбачається, що вона зверталася з відповідним заявами до органів поліції.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, яку обґрунтувала тим, що колишній співмешканець ОСОБА_2 вчиняє відносно неї насильницькі дії та зазначила, що за її заявою відносно ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке у подальшому у зв`язку з їх примиренням було закрито. Проте, ОСОБА_2 продовжує свої протиправні дії, приходить до її місця проживання, підходить на вулиці, вчиняє відносно неї домашнє насильство на очах у дітей, які проживають з нею.
За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 судом першої інстанції встановлено, що 10 квітня 2016 року до чергової частини Бершадського ВП надійшло повідомлення по телефону від ОСОБА_1 про те, що її співмешканець ОСОБА_2 прийшов додому в нетверезому стані і затіяв сварку. За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. 11 квітня 2016 року ОСОБА_2 надав розписку, якою зобов`язався не застосовувати садистських навиків як фізичних так і психологічних до своєї сім`ї та не застосовувати фізичної сили до своїх рідних (а. с. 7).
Судом першої інстанції встановлено, що за заявою ОСОБА_1 , в якій вона вказала про те, що 10 квітня 2016 року о 19:00 год ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до її господарства, де вчинив з нею сварку, під час якої заподіяв тілесні ушкодження, дані відомості були внесені 11 квітня 2016 року до ЄРДР за № 12016020090000295. Постановою від 28 квітня 2016 року дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу злочинів, передбачених статтями 125 і 296 КК України. 
Із рапорту № 2758 встановлено, що 07 липня 2019 року о 18:18 год надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 07 липня 2019 року о 18:17 год за адресою АДРЕСА_1 співмешканець заявниці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння бешкетує та все б`є у будинку. За результатами повідомлення було складено протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності, результат розгляду цього протоколу суду не наданий. 
Із довідки № 2657 встановлено, що 23 червня 2020 року до чергової частини Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що 20 червня 2020 року близько 22:20 ОСОБА_2 в житловому будинку заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_1 шляхом нанесення ударів по голові та обличчі. По даному факту відомості внесені до ЄРДР за № 12020020090000373 від 21 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 8).
10 серпня 2020 року ОСОБА_2 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, відомості про який внесені до ЄЖРДР за № 12020020090000373 (а. с. 9).
Із цього повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку від 10 серпня 2020 року вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20 червня 2020 року близько 23 год 00 хв ОСОБА_2 прийшов до житлового будинку своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1 , і маючи ключі від вхідних дверей, зайшов у приміщення будинку, де у нього із ОСОБА_1 виник словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого ОСОБА_2 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, вхопив лівою рукою за верхній одяг в ділянці грудей ОСОБА_1 , кулаком наніс їй два удари в обличчя, потім вхопив своїми руками за її руки, штовхнув її, внаслідок чого та впала спиною на підлогу, а ОСОБА_2 , зігнувшись над нею, наносив удари кулаками по голові, грудях, тулубу ОСОБА_1 , а коли остання намагаючись звільнитися, частково підвелася і сіла, ОСОБА_2 наніс кілька ударів кулаком в поперекову ділянку тулуба, внаслідок чого згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 23 червня 2020 року, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, молочній залозі, поперековій ділянці, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а. с. 9).
Аналогічні обставини встановлені судом в ухвалі Бершадського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року, із якої також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення вперше, примирився із потерпілою, у зв`язку з чим її представником заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, яке підтримала потерпіла ОСОБА_1 , а обвинувачений ОСОБА_2 , його захисник та прокурор не заперечували проти закриття провадження у зв`язку із примиренням потерпілої із обвинуваченим (а. с. 11-12).
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про який внесено 21 червня 2020 року до ЄРДР за № 12020020090000373, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрито і звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (а. с. 11-12).
Із рапорту встановлено, що 07 жовтня 2020 року о 20:54 надійшло повідомлення із служби 102 про те, що 07 жовтня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 колишній співмешканець ОСОБА_1 пошкодив двері у її будинку шляхом вибиття та проник до будинку. Згідно рапорту ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства, відповідне рішення не надано.
Згідно довідки № 4637 до чергової частини Бершадського ВП 20 жовтня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про вчинення її колишнім співмешканцем ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про що внесені до ЄРДР за № 12020025090000088 від 08 жовтня 2020 року.
Судом встановлено, що із матеріалів кримінального провадження № 12020025090000088 від 08 жовтня 2020 року вбачається, що 08 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_2 було внесено до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в якій останній вказав, що 07 жовтня 2020 року близько 18:30 год його колишня співмешканка нанесла тілесні ушкодження йому під час конфлікту.
Досудове розслідування даного кримінального провадження триває по даний час.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником – у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3);
психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 4);
фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
За змістом пункту 7 частини першої статті 1 зазначеного Закону обмежувальний припис стосовно кривдника – це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місця частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Відповідно до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. 
Оцінка ризиків – це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Згідно із частиною 1 статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволенні заяви або про відмову в її задоволенні.
З урахуванням змісту зазначених норм Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.
Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність.
Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство у вигляді фізичного та психологічного насильства, з приводу чого вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів, зокрема: 10 квітня 2016 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 прийшов додому в нетверезому стані і затіяв сварку, під час якої заподіяв їй тілесні ушкодження; 07 липня 2019 року, коли ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння бешкетував та все бив у її будинку; 07 жовтня 2020 року ОСОБА_2 пошкодив двері у її будинку шляхом вибиття та проник до будинку; 20 червня 2020 року ОСОБА_2 самовільно, без її дозволу, зайшов у приміщення її будинку, де створив словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого заподіяв їй тілесні ушкодження, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Судом першої інстанції встановлені такі обставини:
ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 10 квітня 2016 року до чергової частини Бершадського ВП по телефону про те, що ОСОБА_2 прийшов додому в нетверезому стані і затіяв сварку, під час якої заподіяв їй тілесні ушкодження, відомості про що були внесені 11 квітня 2016 року до ЄРДР за № 12016020090000295. Постановою від 28 квітня 2016 року дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні складу злочинів, передбачених статтями 125 і 296 КК України.11 квітня 2016 року ОСОБА_2 надав розписку, якою зобов`язався не приміняти садистських навиків як фізичних так і психологічних до своєї сім`ї та не приміняти фізичної сили до своїх рідних (а. с. 7);
за результатами повідомлення із служби 102 про те, що 07 липня 2019 року о 18:17 год за адресою АДРЕСА_1 співмешканець заявниці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння бешкетує та все б`є у будинку, про що було складено протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності;
за повідомленням від 07 жовтня 2020 року о 20:54, яке надійшло із служби 102 про те, що 07 жовтня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 колишній співмешканець ОСОБА_1 пошкодив двері у її будинку шляхом вибиття та проник до будинку, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно чинного законодавства;
згідно ухвали Бершадського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року, ОСОБА_2 20 червня 2020 року самовільно, без дозволу власника, зайшов у приміщення будинку, де проживає ОСОБА_1 із дітьми, створив словесний конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 23 червня 2020 року, заподіяв їй тілесні ушкодження, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (а. с. 9).
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
За правилами частин 1 – 3 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який мітиться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції і станом на день прийняття постанови судом апеляційної інстанції, постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинені ним діяння за: 10 квітня 2016 року, 07 липня 2019 року, 07 жовтня 2020 року, набрали законної сили, однак ОСОБА_2 не подав їх до суду та не спростував їх ухвалення.
Вчинення 20 червня 2020 року ОСОБА_2 діяння, яке виразилося у фізичному та психологічному насильстві по відношенню до заявника ОСОБА_1 , встановлено ухвалою суду від 03 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.
З урахуванням наведеного апеляційний суд прийшов до висновку про те, що заявник ОСОБА_1 неодноразово зверталася до правоохоронних органів щодо вчинення ОСОБА_2 щодо неї фізичного та психологічного насильства, докази чого містяться в матеріалах справи та не були належним чином спростовані заінтересованою особою ОСОБА_2 .
За таких обставин, апеляційний суд, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, визначивши характер спірних правовідносин і норми права, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про обґрунтованість вимог заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з чим підлягає до задоволення її апеляційна скарга, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення заяви.
Відповідно до частини 4 статті 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає до негайного виконання, а його оскарження не зупиняє його виконання. 
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 16 січня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи – ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, задовольнити.
Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 .
Визначити ОСОБА_2 такі заходи тимчасового обмеження прав кривдника із покладенням на нього обов`язків: 
1) заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 ; 
2) обмежити спілкування ОСОБА_2 з постраждалою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 
3) заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань 1 кілометра до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою ОСОБА_1 ; 
4) заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 
5) заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Обмежувальний припис видати строком на шість місяців.
Судове рішення допустити до негайного виконання.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. В. Міхасішин  	

Повне судове рішення складено 27 травня 2021 року