Постанова 
Іменем України
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 308/10552/16-ц
провадження № 61-2392св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Фаловської І. М.,
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., 
 
учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
відповідач -  ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,
треті особи:  ОСОБА_3 , дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня                    2017 року у складі судді Фазикош О. В. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Мацунича М. В., Готри Т. Ю.,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2016 рокутовариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 (правонаступником якого є ОСОБА_2 ), треті особи:     ОСОБА_3 , дочірнє підприємство «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»                   (далі - ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»), про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором про іпотечний кредит                              від 21 липня 2008 року № 02/38-08 закрите акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ЗАТ «Промінвестбанк») (яке змінило назву на публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»)), правонаступником якого за договором про відступлення прав вимоги                        від 17 грудня 2012 року є ТОВ «Кредитні ініціативи», надало ОСОБА_3 кредит у сумі 101 000,00 грн на строк до 20 липня 2018 року зі сплатою відсотків на передбачених договором умовах.
Виконання зобов`язань позичальником було забезпечене іпотекою квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується іпотечним договором                        від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007, на підставі якого ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» передало банку в іпотеку майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується в АДРЕСА_2 , та має п`ять поверхів, з яких: з першого по п`ятий - житлові поверхи, по чотири квартири на кожен поверх, всього 310,00 кв. м; будинок АДРЕСА_3 , що має п`ять поверхів, з яких з першого по п`ятий - житлові поверхи, по чотири квартири на кожен поверх, всього 310,00 кв. АДРЕСА_4 , що має чотири поверхи, з яких з першого по четвертий - житлові поверхи, по три квартири на кожен поверх, всього                      217,00 кв. м, загальна площа об`єкта будівництва складає 837,00 кв. м. Вартість предмета іпотеки становила 4 300 000,00 грн.
Банк свої зобов`язання виконав, а позичальник свої порушив і спричинив виникнення боргу, що станом на 26 серпня 2016 року складав: за кредитом -                     77 383,79 грн, за відсотками - 93 757,03 грн, а також нарахована за порушення зобов`язань пеня - 250 717,25 грн.
З реєстраційних даних щодо предмета іпотеки, позивачу 26 серпня 2016 року стало відомо, що власником вищевказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2013 року є ОСОБА_1 . Відповідачу ОСОБА_1 , третім особам  ОСОБА_3 і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» були направлені вимоги про усунення порушень, а відповідачу - також вимога про виселення, які не були виконані.
Таким чином, позивач просив: звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» у рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 року № 02/38-08, яка станом на 26 серпня 2016 року складає 421 858,07 грн, а саме: за кредитом -                                           77 383,79 грн, за відсотками - 93 757,03 грн, пеня - 250 717,25 грн, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, установленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Судові витрати просив покласти на відповідача ОСОБА_1 .
Короткий зміст судових рішень
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області                                       від 01 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, щостаттею 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню, а відомості про таке відступлення - державній реєстрації. TOB «Кредитні ініціативи» не здійснило державну реєстрацію відповідних прав на вказаний предмет іпотеки, тому таких прав у нього не виникло.
Справа переглядалася в апеляційному порядку неодноразово.
Останньою постановою Закарпатського апеляційного суду від 09 грудня                          2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» залишено без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня               2017 року без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» пред`явило вимогу про звернення стягнення на квартиру, яка не є предметом іпотеки, що забезпечує виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, у рахунок погашення боргу за яким позивач просив звернути стягнення на нерухоме майно.
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2020 року до Верховного Суду ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не в повному обсязі виконано вказівки Верховного Суду під час нового розгляду справи, а висновки апеляційного суду про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» пред`явило позов про звернення стягнення на квартиру, яка не є предметом іпотеки є помилковими.
Іпотечний договір № 221/23-2007 укладено між ЗАТ «Прмінвестбанк» та ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн». Цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договорів про іпотечний кредит, який передбачений додатком № 1 до даного договору, а розмір зобов`язань боржників перед іпотекодержателем за основним договором станом на дату укладення цього договору в гривневому еквіваленті становить 1 548 730,00 грн. Предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_5 , що містить 5 поверхів. Вартість предмета іпотеки становить 4 300 000,00 грн. 
Позивач вважає, що оскільки  ОСОБА_3 була зазначена в додатку № 1, тому не може ставитися питання про припинення іпотеки з часу введення в експлуатацію об`єкта будівництва, який є предметом іпотеки.                           ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначає, що встановивши факт переходу до відповідача права на нерухоме майно під час виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження права власності на підставі незаконного судового рішення, слід дійти висновку  про застосування до правовідносин сторін статті 23 Закону України «Про іпотеку», поширення її дії на відповідача та збереження обтяження цього майна іпотекою за іпотечним договором. Позивач посилається на те, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постановах                    від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15 та від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15. 
Короткий зміст вимог заперечень (відзиву) на касаційну  скаргу
У квітні 2021 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу позивача від ОСОБА_3 , у якому третя особа просить залишити без задоволення касаційну скаргу, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін. Зазначає, що у справі встановлені обставини, на підставі яких суди обгрунтовано відмовили у задоволенні позову. 
У квітні 2021 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи»  від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , довіреності на підтвердження повноважень представника відповідача до суду не надано.
Частиною першою статті 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Повноваження таких осіб відповідно до пункту 1 частини першої статті 62 ЦПК України мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.
Оскільки указаний відзиввід ОСОБА_5 , надійшов без довіреності на підтвердження повноважень представника відповідача, тому суд залишає його без розгляду.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 18 березня 2020 року про виправлення описки, відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Указана справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2021 року справу № 308/10552/16-ц призначено до судового розгляду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Установлено, що третя особа  ОСОБА_3 08 вересня 2011 року змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». У подальшому у зв`язку з укладенням                               08 серпня 2013 року шлюбу з ОСОБА_8 вона змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 ». 
16 серпня 2007 ЗАТ «Промінвестбанк» (іпотекодержатель) і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» (іпотекодавець, майновий поручитель) уклали іпотечний договір                       № 221/23-2007, що був посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. за реєстровим № 2939.
Умовами вказаного іпотечного договору передбачено наступне:
-         цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договорів про іпотечний кредит, що передбачені додатком № 1 до даного договору, що є невід`ємною частиною даного договору (надалі - основний договір), укладеного між іпотекодержателем та боржниками (позичальниками за договорами про іпотечний кредит) (п. 1);
-         розмір зобов`язань боржників перед іпотекодержателем за основним договором станом на дату укладення цього договору в гривневому еквіваленті складає 1 548 730,00 грн; іпотекою забезпечуються також інші зобов`язання іпотекодавця, що виникають в силу цього договору (п. 2);
-         предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_5 , що містить п`ять поверхів, з яких:                         з першого по п`ятий поверхи - житлові поверхи, по чотири квартири на кожен поверх, всього 310,00 кв. м; будинок АДРЕСА_3 , що містить п`ять поверхів,        з яких з першого по п`ятий поверхи - житлові поверхи, по чотири квартири на кожен поверх, всього 310,00 кв. АДРЕСА_4 , що містить чотири поверхи, з яких з першого по четвертий поверхи - житлові поверхи, по три квартири на кожен поверх, всього 217,00 кв. м, загальна площа об`єкта будівництва складає 837,00 кв. м;
-         будівництво предмета іпотеки здійснюється на земельній ділянці загальною площею 23 600,00 кв. м, право користування якою підтверджується договором оренди від 09 вересня 2005 року та зареєстрованого Закарпатською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України 21 вересня 2005 року за № 0405070000073, з цільовим призначенням для будівництва житлового комплексу (п. 3);
-         вартість предмета іпотеки (заставна вартість) становить 4 300 000,00 грн (п. 5);
-         іпотека за цим договором припиняється відносно тих об`єктів нерухомого майна в об`єкті будівництва, що закріплюються за відповідними фізичними особами на підставі попереднього договору купівлі-продажу квартири, за виключенням боржників згідно додатку № 1 до даного договору (п. 6);
-         дія договору припиняється з моменту введення в експлуатацію вказаного в п. 3 даного договору об`єкта будівництва, що є предметом іпотеки (п. 7);
-         у випадку порушення боржником умов основного договору іпотекодержатель має право, відповідно до цього договору, задовольнити свої вимоги за основним договором у повному обсязі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому п. 17 цього договору;
-         іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання (часткового або повного) боржниками та/або боржником умов договору про іпотечний кредит, та після виконання своїх обов`язків за договором про організацію взаємовідносин, укладеного між іпотекодавцем, іпотекодержателем та боржником, зобов`язання якого не виконуються (п. 17.1.).
20 вересня 2007 року  ОСОБА_3 уклала з ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» та ЗАТ «Промінвестбанк» попередній договір купівлі-продажу квартири № А 4-1-4/063, предметом якого було зобов`язання сторін у строк не пізніше 10 днів з дня затвердження акту з прийняття закінченого будівництвом будинку укласти договір купівлі-продажу квартири у багатоквартирному будинку, що будується в мікрорайоні «Боздош» на АДРЕСА_6 , кількість кімнат 3, запланована загальна площа квартири 84,7 кв. м (п. 1.1. договору); банк зобов`язався, зокрема, повідомити продавця про відкриття покупцем акредитиву на користь продавця (авізувати акредитив продавцю); сплачувати продавцю повну або часткову вартість кожного акредитиву та перераховувати кошти продавцю за виконані роботи відповідно до умов договору (п.п. 2.3.1., 2.3.4., 2.3.5.) (а.с. 11-22 справи № 712/2-4764/2011).
26 грудня 2007 року    ОСОБА_3 уклала із ЗАТ «Промінвестбанк» договір про іпотечний кредит № 09/39-07, згідно з яким отримала у кредит 12 000,00 доларів  США на строк до 25 грудня 2017 року для придбання квартири (п.п. 2.1., 2.3., 2.5. договору) (а. с. 129-131 т. 1, а. с. 110-115 справи № 712/2-4764/2011). Пунктами 4.1. і 4.2. цього договору передбачалося, що «виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується майновою порукою ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»; умови іпотеки визначаються у відповідності до укладеного між сторонами іпотечного договору». Сторони також домовилися про те, що «позичальник надає згоду банку на приєднання зобов`язань першого за цим договором до консолідованого іпотечного боргу та включення іпотеки, що є забезпеченням за цим договором, до іпотечного пулу, що можуть бути створені банком шляхом об`єднання зобов`язань за договорами про іпотечний кредит та одночасного об`єднання відповідних іпотек у відповідності до вимог чинного законодавства» (п. 2.6.); банк вправі вимагати дострокового повернення всього заборгованого за договором в разі порушення зобов`язань позичальником (п.п. 5.2.8., 5.3.2.). Строк позовної давності за договором сторони збільшили до 10 років (п. 6.9.).
11 квітня 2008 року  ОСОБА_3 уклала з ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» та ЗАТ «Промінвестбанк» попередній договір купівлі-продажу квартири № А 3-5-18/099, предметом якого було зобов`язання сторін у строк не пізніше                  10 днів з дня затвердження акту з прийняття закінченого будівництвом будинку укласти договір купівлі-продажу квартири у багатоквартирному будинку, що будується в АДРЕСА_7 ; квартира має такі ідентифікаційні дані: будинок АДРЕСА_8 , кількість кімнат 3, запланована загальна площа квартири 88,3 кв. м (п. 1.1. договору); банк зобов`язався, зокрема, повідомити продавця про відкриття покупцем акредитиву на користь продавця (авізувати акредитив продавцю); сплачувати продавцю повну або часткову вартість кожного акредитиву та перераховувати кошти продавцю за виконані роботи відповідно до умов договору (п.п. 2.3.1., 2.3.4., 2.3.5.) (а. с. 23-28 справи № 712/2-4764/2011).
21 липня 2008 року  ОСОБА_3 уклала із ЗАТ «Промінвестбанк» договір про іпотечний кредит № 02/38-08, згідно з яким вона отримала у кредит 101 000,00 грн на строк до 20 липня 2018 року для придбання квартири (п.п. 2.1., 2.3., 2.5. договору) (а.с. 5-17 т. 1). Пунктами 4.1. і 4.2. цього договору передбачалося, що «виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується майновою порукою ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»; умови іпотеки визначаються у відповідності до укладеного між сторонами іпотечного договору». Сторони також домовилися про те, що банк вправі вимагати дострокового повернення всього заборгованого за договором в разі порушення зобов`язань позичальником (п. п. 5.2.8., 5.3.2.). Строк позовної давності за договором сторони збільшили до 10 років (п. 6.9.).
30 липня 2008 ЗАТ «Промінвестбанк» і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» уклали «Договір про внесення змін до іпотечного договору № 221/23-2007 від 16 серпня 2007 року», посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Сабов О. І. за реєстровим № 2188, яким:
-         пункт 2 іпотечного договору виклали в редакції, що визначала розмір зобов`язань боржників перед іпотекодержателем за основним договором у гривневому еквіваленті як 3 297 361,92 грн і передбачала забезпечення цією іпотекою також інших зобов`язань іпотекодавця, що виникають у нього в силу цього договору;
-         встановили вартість предмета іпотеки (заставну вартість) у                                              10 520 000,00 грн;
-         виклали додаток № 1 до договору «Перелік основних зобов`язань, що забезпечуються іпотекою згідно іпотечного договору № 221/23-2007                                від 16 серпня 2007 року» в редакції, за якою під № 4 до цього переліку включили зобов`язання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором про іпотечний кредит № 02/38-08 від 21 липня 2008 року, сума кредиту 101 000,00 грн, строк погашення - 20 липня 2018 року, процентна ставка - 20 % (а. с. 20-22 т. 1). Всі інші умови іпотечного договору, невід`ємною частиною якого є додаток № 1, сторони залишили незмінними (п.п. 4., 5. договору про внесення змін).
23 лютого 2011 року ОСОБА_3 і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» склали два акти приймання-передачі квартир, згідно з якими продавець (ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн») передав, а покупець ( ОСОБА_3 ) прийняла:
-         на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири                                  від 20 вересня 2007 № А 4-1-4/063 квартиру АДРЕСА_9 ;
-         на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири                                      від 11 квітня 2008 № А 3-5-18/099 квартиру АДРЕСА_10 (а. с. 33, 34 справи № 712/2-4764/2011).
Угодою про внесення змін до деяких документів та проведення взаєморозрахунків від 28 лютого 2011 року  ОСОБА_3                     і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» зафіксували повне виконання умов обох вищевказаних попередніх договорів від 20 вересня 2007 року і від 11 квітня                 2008 року, повний взаємний розрахунок за цими договорами та відсутність будь-яких претензій одна до одної, що підтверджено також довідкою ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» від 14 червня 2011 року № 545 (а. с. 29-31 справи                                                       № 712/2-4764/2011). 
Листом від 14 червня 2011 року № 546 ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» повідомило  ОСОБА_3 , що житлові будинки АДРЕСА_11 були введені в експлуатацію 23 грудня 2009 року (а. с. 32 справи № 712/2-4764/2011).
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 липня 2011 року у справі                № 712/2-4764/2011, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 травня 2012 року, позов ОСОБА_3 до ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» задоволено, визнано право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_12 , знято з квартир арешт (а. с. 51-52, 130-135 справи № 712/2-4764/2011). Цим судовим рішенням встановлені вищевказані факти передачі ОСОБА_3 зазначених квартир і повного її розрахунку з ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн».
Наявна в справі квитанція № 1 від 31 березня 2008 року, оформлена у відділенні «Промінвестбанку» в м. Ужгороді МФО 312163, код 09312161, засвідчує факт сплати ОСОБА_3 на рахунок № НОМЕР_1 , вказаний у договорі про іпотечний кредит від 26 грудня 2007 року № 09/39-07 і призначений для внесення коштів на погашення заборгованості за договором, 3 000,00 доларів США (еквівалент 15 150,00 грн) із вказівкою на призначення платежу як «повне погашення позики» (а. с. 132 т. 1). 
Даними з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26 серпня 2016 року № 66695399, від 26 червня 2018 року № 129025614, від 01 серпня                 2019 року № 175880091, від 24 серпня 2019 року № 178654230, інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 липня 2013 року № 17707699 підтверджується, що: на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 липня 2011 року у справі                                       № 712/2-4764/2011 за ОСОБА_3 зареєстроване право власності:
-         на квартиру АДРЕСА_13 -                       22 серпня 2011 року, а 10 липня 2013 року зареєстровано право власності на цю квартиру на прізвище, ім`я і по-батькові « ОСОБА_3 »;
-         на квартиру АДРЕСА_14 -                       22 серпня 2011 року;
-         відомості про обтяження іпотекою обох зазначених квартир у державних реєстрах відсутні.
17 грудня 2012 року ПАТ «Промінвестбанк» уклало з ТОВ «Кредитні ініціативи» договір про відступлення прав вимоги, за яким відступило новому кредитору право вимоги від ОСОБА_3 боргу за договором про іпотечний кредит                                 від 21 липня 2008 року № 02/38-08 (Преамбула, п.п. 2.1., 2.2., 2.5. та ін., витяг з додатку № 1 (реєстру позичальників) до договору щодо включення до переліку договорів, за якими відступлені права вимоги, договору від 21 липня 2008 року               № 02/38-08). Непогашена сума кредиту станом на 17 грудня 2012 року вказана як 57 233,16 грн, прострочена сума кредиту - 20 150,63 грн, сума нарахованих і не сплачених строкових процентів - 14 366,16 грн, сума нарахованих і не сплачених строкових процентів - 16 515,15 грн, процентна ставка за договором -                        20 % річних.
У пункті 2.2. договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року сторони обумовили, що у випадку, коли забезпеченням є іпотека, що також забезпечує виконання зобов`язань позичальників первісного кредитора, які не вказані в реєстрі позичальників і по зобов`язанням, які не є предметом цього договору, передача прав по такому забезпеченню не породжує відступлення новому кредитору прав вимоги по зобов`язанням, що не є предметом цього договору.
17 грудня 2012 року ПАТ «Промінвестбанк» і ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали також договір про передачу прав за договорами забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О. А. за реєстровим № 1423, за яким банк (цедент) у зв`язку з відступленням кредитного портфелю за договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року передав товариству (цесіонарію) права за договорами забезпечення та відповідні договори забезпечення, включно з іпотечним договором від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007, сторони обумовили, що права, що передаються, переходять від цедента до цесіонарія в дату набрання чинності цим договором, а саме, в дату укладення договору, іпотекодавцем у переданому іпотечному договору зазначено ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» (Преамбула, ст. 1, ст. 3 п.п. 3.1., 3.2., ст. 4 п. 4.2., витяг з додатку № 1 до договору щодо включення до переліку іпотечних договорів, за якими відступлені права вимоги, іпотечного договору від 16 серпня 2007 року                    № 221/23-2007).
ТОВ «Кредитні ініціативи» стало новим кредитором за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 року № 02/38-08 та новим іпотекодержателем за іпотечним договором від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007. Права вимоги за договором про іпотечний кредит від 26 грудня 2007 року № 09/39-07 та права іпотеки щодо забезпечення виконання цього договору не були предметом зазначених вище договорів про відступлення прав вимоги.
Установлено, що іпотечний договір від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007 був укладений між ЗАТ «Промінвестбанк» і ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» до моменту укладення  ОСОБА_3 із ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн» попередніх договорів купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2007 року                              № А 4-1-4/063 і від 11 квітня 2008 року № А 3-5-18/099 та відповідних їм кредитних договорів від 26 грудня 2007 року № 09/39-07 і від 21 липня 2008 року                                         № 02/38-08, до виникнення правовідносин із  ОСОБА_3 .
На момент укладення іпотечного договору і додатку № 1 до цього договору, в редакції на час укладення договору, не могло існувати вказівки на будь-які боргові зобов`язання  ОСОБА_3 у зв`язку з будівництвом вказаних вище житлових будинків, придбанням квартир у них, відповідно, не могло йтися в договорі про забезпечення зобов`язань, що не виникли, іпотекою.
У день укладення іпотечного договору від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007 відомості про обтяження майна іпотекою були зареєстровані у Державному реєстрі іпотек, де: реєстраційний номер обтяження - 5499872; підставою обтяження був указаний іпотечний договір; об`єктом обтяження - невизначене майно, майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_5 ; іпотекодержателем - ЗАТ «Промінвестбанк»; іпотекодавцем -                         ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»; розмір основного зобов`язання - 1 548 730,00 грн; строк виконання - 02 липня 2027 року, зроблено відмітку про погашення запису про іпотеку в Державному реєстрі іпотек 27 липня 2015 року і про перенесення цією датою запису до спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для реєстрації відступлення прав вимоги.
27 липня 2015 року у спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію іпотеки, зокрема, з такими реквізитами: номер запису про іпотеку - 10561495 (спеціальний розділ); підстава виникнення іпотеки - договір іпотеки, серія та номер: 2939, виданий 1608.2007; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23164716 від 27 липня 2015 року; строк виконання і розмір основного зобов`язання - 02 липня 2027 року, 1 548 730,00 грн; іпотекодавець - ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн»; іпотекодержатель - ТОВ «Кредитні ініціативи»; відомості про реєстрацію до 01 січня 2013 року - Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 5499872, 16 серпня 2007; опис предмета іпотеки - майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_5 .
10 липня 2013 року  ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л. В. за реєстровим № 1548, продала квартиру АДРЕСА_13 ОСОБА_1 , право власності останнього на придбану нерухомість було зареєстровано цього ж дня. 
На момент вчинення правочину квартира була вільна від обтяження іпотекою, що підтверджено витягами за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 липня 2013 року № 17708032 і № 17708206.
На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Котляровою Л. В. 10 липня                         2013 року за реєстровим № 1550,  ОСОБА_3 подарувала 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_14 ОСОБА_11 , право власності останнього на придбану частку в праві власності на нерухомість було зареєстровано цього ж дня.
На підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н. Д. 08 липня 2015 року за реєстровим № 1345,  ОСОБА_3 подарувала 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_14 ОСОБА_11 , право власності останнього на придбану частку в праві власності на нерухомість було зареєстровано цього ж дня. 
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження цієї квартири іпотекою відсутні.
29 травня 2018 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Дурневич Н. М. за реєстровим № 609, продав квартиру АДРЕСА_13 ОСОБА_2 , право власності останнього на придбану нерухомість було зареєстровано цього ж дня.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
У справі, що переглядається спір між сторонами виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 3 Закону України «Про іпотеку»                       (у редакції, чинній на момент укладенні іпотечного договору від 16 серпня                      2007 року) іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.  Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно із частиною другою статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент укладенні іпотечного договору від 16 серпня 2007 року) предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме  майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору,  за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору. 
Відповідно до частин другої - п`ятої статті 16 Закону України «Про іпотеку»                            (у редакції, чинній на момент укладенні іпотечного договору від 16 серпня                    2007 року) передача в іпотеку об`єктів незавершеного будівництва здійснюється  шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва. 
Обтяження об`єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.  
Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова  квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. У разі  передачі  в іпотеку об`єкта незавершеного будівництва забудовником і звернення стягнення на завершену будівлю  (споруду) іпотека не поширюється на ту її частину, яка виділена в натурі і була придбана будь-якою особою (покупцем)   на підставі цивільно-правового договору шляхом повної сплати її вартості до моменту прийняття рішення про звернення стягнення,  якщо  інше  не встановлено  договором з покупцем. 
Після звернення стягнення до нового власника  завершеної будівлі (споруди) або об`єкта незавершеного будівництва  переходять визначені договором права і обов`язки забудовника щодо третіх осіб-покупців. 
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент укладенні іпотечного договору від 16 серпня 2007 року) іпотека припиняється у разі: припинення  основного  зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного  договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля  (споруда),  в  разі знищення  (втрати)  будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. 
Частинами першою, другою статті 23 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент укладенні іпотечного договору від 16 серпня 2007 року) передбачено, що у разі   переходу   права   власності  (права  господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця  до  іншої  особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна,  навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. 
Особа, до якої перейшло право власності на  предмет  іпотеки, набуває  статус  іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. 
Отже, іпотека є забезпечувальним зобов`язанням, яке є похідним від основного зобов`язання, визначальними умовами договору іпотеки є вказівка на зобов`язання, що забезпечується іпотекою, та власне на предмет іпотеки, який безпосередньо виступає таким забезпеченням, що відповідає статтям 202, 203, 584, 626, 628, 638 ЦК України, статті 18 Закону України «Про іпотеку». Відповідні умови становлять суть цих правовідносин, є істотними для договору іпотеки і застосовуються у нерозривному зв`язку.
На час укладення іпотечного договору від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007 ЦК України було передбачено, що  в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (частина перша статті 572); іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (частини перша, третя статті 575); предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення; застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом (частини перша, сьома статті 576).
Верховний Суд, передаючи справу на новий апеляційний розгляд (постановою                від 13 березня 2019 року) зазначив, що під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції необхідно з`ясувати обставини переходу права вимоги за спірним іпотечним договором до TOB «Кредитні ініціативи» та здійснення державної реєстрації правочину про відступлення прав за іпотечним договором; наявність чи відсутність заборгованості за основним договором, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором - встановити розмір цієї заборгованості, надати оцінку заяві відповідача про застосування позовної давності, надати оцінку всім доказам у справі, а також всім доводам учасників справи.
Під час нового апеляційного перегляду справи апеляційний суд врахував вимоги Верховного Суду та встановив наступне.
З умов іпотечного договору від 16 серпня 2007року № 221/23-2007 убачається, що цей договір забезпечував лише ті вимоги іпотекодержателя, що були передбачені додатком № 1 до договору, тобто, вимоги за тими основними зобов`язаннями, що були включені до цього додатку в редакції, наданій позивачем і на підставі якої він звернувся до суду з позовом, що розглядається. 
Крім цього, іпотекою забезпечувалися й інші зобов`язання іпотекодавця, тобто, власні зобов`язання ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн». До вказаного додатку № 1 було включено зобов`язання ОСОБА_3 лише за договором про іпотечний кредит № 02/38-08 від 21 липня 2008 року, за яким був виданий кредит у сумі                                   101 000,00 грн. Даних про включення до іпотечного договору зобов`язання ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит від 26 грудня 2007року                                № 09/39-07, за яким був отриманий кредит у сумі 12 000,00 доларів США матеріали справи не містять.
У касаційній скарзі позивач не погоджується з висновками апеляційного суду про те, що ним пред`явлено позов про звернення стягнення на квартиру, яка не є предметом іпотеки. Оскільки предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, яка є об`єктом будівництва, що будується за адресою: АДРЕСА_5 та містить 5 поверхів, а вартість предмета іпотеки становить 4 300 000,00 грн. 
Також товариство вважає, що оскільки ОСОБА_3 була зазначена в додатку № 1, тому не може ставитися питання про припинення іпотеки з часу введення в експлуатацію об`єкта будівництва, який є предметом іпотеки. Вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати вимоги статті 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки обтяження майна іпотекою зберігається навіть у разі виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження, про що викладено аналогічні висновки у постановах Верховного Суду України                                   від 13 травня 2015 року у справі № 6-53цс15 та від 10 червня 2015 року у справі № 6-449цс15. 
Так. у зазначених постановах Верховного Суду України викладено висновки про те, що разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.
Суд касаційної інстанції зазначає, що указані висновки не можна застосувати до спірних правовідносин, оскільки позивач просив звернути стягнення на квартиру, яка не є предметом іпотеки.
Апеляційним судом установлено, що з використанням кредиту, виданого за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 року № 02/38-08 була придбана квартира АДРЕСА_14 на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 11 квітня 2008 № А 3-5-18/099.
Тоді як квартира АДРЕСА_13 (звернення стягнення на яку як на предмет іпотеки є предметом позову), була придбана на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 20 вересня 2007 року № А 4-1-4/063 та з використанням кредиту, отриманого за договором про іпотечний кредит від 26 грудня 2007 року № 09/39-07. 
Отже, правильним є висновок апеляційного суду про те, що кредитний договір                  № 02/38-08 від 21 липня 2008 року не стосується квартири АДРЕСА_13 , про звернення стягнення якої заявлено позов.
У справі відсутні будь-які докази щодо оформлення консолідованого іпотечного боргу, створення іпотечного пулу, об`єднання зобов`язань за договорами про іпотечний кредит з одночасним об`єднанням відповідних іпотек у відповідності до вимог чинного законодавства, державної реєстрації відповідних обтяжень, змін у них, укладення відповідних додаткових угод, доведення таких обставин до відома позичальників, іпотекодавців тощо, як це обумовлювалося в пунктах 2.6. обох кредитних договорів. Іпотечний договір теж має цілком конкретний характер, питання об`єднання іпотек, створення іпотечного пулу і т. ін. ним жодним чином не регулюються, розширене тлумачення його умов недопустиме і на момент пред`явлення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в додатку до цього договору був указаний лише кредитний договір від 21 липня 2008 року.
Тобто, відсутні будь-які дані про врегулювання кредитно-іпотечних відносин у наведений спосіб, що, в свою чергу, унеможливлює віднесення з таких підстав зобов`язань позичальника за договором про іпотечний кредит від 26 грудня               2007 року № 09/39-07 до тих, що забезпечувалися іпотекою за іпотечним договором від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007.
До власних зобов`язань іпотекодавця ДП «Сі Пі Ем Білдінг Юкрейн», які, до того ж, не є конкретно визначеними, позичальник ОСОБА_3 не має відношення і правові підстави для забезпечення її майном виконання таких власних зобов`язань іпотекодавця відсутні.
Суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду про те, що  відсутні підстави для висновку про те, що виконання зобов`язань  ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит № 02/38-08                      від 21 липня 2008 року забезпечувалося на підставі іпотечного договору                              від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007 року іпотекою квартири АДРЕСА_13 , про звернення стягнення на яку в рахунок погашення боргу саме за цим кредитним договором був пред`явлений позов. 
Отже, ТОВ «Кредитні ініціативи» пред`явило вимогу про звернення стягнення на квартиру, яка не є предметом іпотеки, що забезпечує виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, у рахунок погашення боргу за яким позивач просив звернути стягнення на нерухоме майно.
Апеляційний суд зазначив, що необхідними умовами звернення стягнення на предмет іпотеки сторони визначили два юридичні факти: порушення умов кредитного договору боржником і виконання іпотекодавцем, іпотекодержателем та боржником обов`язків за договором про організацію взаємовідносин між ними. 
Договір про організацію взаємовідносин між іпотекодавцем, іпотекодержателем та боржником не укладався відповідно до п. 17.1. іпотечного договору                                   від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007, такий у справі відсутній і про нього позивачеві нічого не відомо, що підтвердив і його представник під час апеляційного розгляду справи. Тому сукупність узгоджених сторонами умов і підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки відсутня.
Наведені вище обставини унеможливлюють задоволення позову про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_13 в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит                                  від 21 липня 2008 року № 02/38-08.
Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку доказам у справі, дійшов висновку про те, що умови іпотечного договору щодо його припинення не можна визнати такими, що відповідають принципу правової визначеності та належного врегулювання правовідносин. Так, з одного боку, договір містить однозначне формулювання про припинення його дії з моменту введення в експлуатацію об`єкта будівництва, що є предметом іпотеки (п. 7), а з іншого - вказує, що діє до повного виконання зобов`язань боржниками за основним договором або до моменту переоформлення збудованих квартир  іпотекодержателю від імені кожного з боржників (п. 21). 
Житлові будинки були введені в експлуатацію ще 23 грудня 2009 року, а договори іпотеки на квартири як на окремі об`єкти нерухомості не укладалися.
Апеляційний суд установив, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних про державну реєстрацію відступлення прав за іпотекою (іпотечний договір від 16 серпня 2007 року № 221/23-2007) з посиланням на відповідний правочин щодо відступлення прав як на підставу для такої реєстрації немає; дані про державну реєстрацію іпотеки в Державному реєстрі прав поза спеціальним розділом цього реєстру (відомості про перенесення реєстраційних даних зі спеціального розділу) відсутні; зазначений вище предмет іпотеки на час як відступлення прав за іпотечним договором (17 грудня 2012 року), так і на час державної реєстрації іпотеки за ТОВ «Кредитні ініціативи» (27 липня 2015 року) не відповідав дійсному предмету, оскільки на цей час будинки вже були введені в експлуатацію і про невизначене майно чи про майнові права на незавершене будівництво не йшлося; обидві квартири, право власності на які було 22 серпня 2011 року зареєстровано за  ОСОБА_3 і які були окремими (самостійними) об`єктами нерухомості, не фігурують у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та/або в інших реєстрах як предмети іпотеки, об`єкти обтяження; у справі відсутні дані стосовно врегулювання як первісним, так і новим кредиторами, а також іпотекодавцем кредитних і забезпечувальних відносин із позичальником  ОСОБА_3 внаслідок зміни правового статусу нерухомого майна, набуття позичальником у власність квартир, необхідність чого випливала зі зміни фактичних обставин та вимог законодавства.
Звертаючись з указаним позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» посилалося на те, що    ОСОБА_3 порушила свої зобов`язання за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 № 02/38-08, а тому просило  звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_13 як на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 № 02/38-08, яка станом на 26 серпня                       2016 року складає 421 858,07 грн, а саме: за кредитом - 77 383,79 грн, за відсотками - 93 757,03 грн, пеня - 250 717,25 грн, на підтвердження заборгованості надав відповідний розрахунок.
Під час апеляційного розгляду справи позивач надав деталізований розрахунок заборгованості, який на відміну від попереднього відображає рух коштів не з                     17 грудня 2012 року, а починаючи з 21 липня 2008 року. З цього розрахунку вбачається, що останній за часом незначний платіж (6,55 грн) на погашення заборгованості за договором був сплачений позичальником 21 червня 2012 року і після цієї дати платежі позичальника не фіксуються.
Апеляційним судом установлено, що рішенням Ленінського районного суду                      м. Кіровограда від 14 березня 2017 року у справі № 308/17513/13-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості                                (з урахуванням ухвали цього ж суду від 14 квітня 2017 року про виправлення описки в рішенні суду), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року і постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, задоволено позов про стягнення боргу за кредитним договором від 21 липня 2008 року № 02/38-08, стягнуто на користь кредитора 116 791,61 грн. Борг був визначений станом на 31 травня 2013 року і складав: за сумою кредиту - 77 383,79 грн, за відсотками - 37 918,32 грн, а також була нарахована неустойка в сумі 1 489,50 грн.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді відповідач ОСОБА_1 і третя особа  ОСОБА_3   (кожний у відповідній частині) за змістом своєї правової позиції в справі неодноразово вказували, зокрема, на те, що позивач не враховував наявності двох кредитних договорів та дійсних умов їх забезпечення і виконання; квартира АДРЕСА_13 не є предметом іпотеки на забезпечення зобов`язань позичальника за договором про іпотечний кредит від 21 липня                   2008 року № 02/38-08; відповідна іпотека, як і відступлення прав за нею на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», не зареєстровані; умови іпотечного договору щодо права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки після виконання своїх обов`язків за відповідним договором про організацію взаємовідносин не дотримані; іпотека припинилася із введенням будинків у експлуатацію і т. ін., внаслідок чого ТОВ «Кредитні ініціативи» не має права відповідної вимоги, а пред`явлена вимога є безпідставною та необґрунтованою.
Надавши оцінку доказам у справі апеляційний суд дійшов висновку про те, що з тих підстав, з яких позов був пред`явлений, він не був у змагальному судовому процесі належним чином обґрунтований і доведений. Діючи у цивільних відносинах вільно, кредитор на власний розсуд обрав і обґрунтував спосіб захисту свого права, який у дійсності не давав підстав для звернення в рахунок погашення боргу за договором про іпотечний кредит від 21 липня 2008 року                      № 02/38-08 стягнення на квартиру АДРЕСА_13 . 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 та частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування.
Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області                                        від 01 березня 2017 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     І. М. Фаловська
 
Судді:                                                                                                 В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                            С. О. Карпенко
 
                                                                                                            С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                            В. А. Стрільчук