Ухвала
 
10 червня 2021 року
м. Київ
справа № 742/710/19
провадження № 61-7392ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 грудня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про повернення дитини,
встановив:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просила:
- скасувати висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області від 13 лютого 2019 року № 1 «Про недоцільність повернення дітей на виховання матері, яка повернулася з місць позбавлення волі»; 
- повернути малолітніх дітей ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її виховання як матері.
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Не погодившись з указаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення її позовних вимог.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 грудня 2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
30 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зарічна Л. А. засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 грудня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у вищевказаній справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог вищевказаної ухвали заявником подано до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу та докази сплати судового збору.
Підставами касаційного оскарження рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права в  подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області цивільну справу № 742/710/19 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про повернення дитини.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 липня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            І. О. Дундар
 
                                                                                                            Є. В. Краснощоков