П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/754/20	
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
          
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого судді:  Шляхтицького О.І.
          суддів: Домусчі С.Д. ,  Семенюка Г.В. 
          
за участю : представника апелянта - Цубенко Є.Л.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року по справі № 400/754/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" до Головного управління ДПС в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Миколаївській області в якому просило суд  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.07.2019 № № 0062975005/40939637.
В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що неправомірно застосувалось контролюючим органом штрафної санкції за порушення строку реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі – ЄРПН) за відсутності вини платника податку (ПДВ) у цьому порушенні.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив, у якому зазначив, оскільки нормами Податкового кодексу України передбачена відповідальність платника податку за порушення граничного строку для реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, незалежно від причин, з яких цей строк було порушено. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 29 жовтня  2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" до Головного управління ДПС в Миколаївській області – задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував прийняте 01.07.2019 Миколаївським управлінням Головного управління ДФС у Миколаївській області податкове повідомлення-рішення № 0062975005/40939637 в частині застосування штрафу в сумі 345,43 грн.
В задоволенні інших позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" судовий збір у сумі 20,18 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду в частині відмови, товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" подало апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, а саме не досконало проаналізовано доводи сторін та надані ними докази, тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити у повному обсязі позовних вимог.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що допущене позивачем порушення податкового законодавства є наслідком неправомірних дій органів державної влади;
- судом першої інстанції не взято до уваги, що податкові накладні № 8 від 20.07.2018, № 1 від 16.08.2018, № 2 від 17.08.2018, № 3 № 4 № 5 від 31.08.2018, № 6 від 31.08.2019, № 7 від 31.08.2018, № 2 від 26.09.2018 були сформовані за період з 19.07.2018 до моменту зняття Державною фіскальною службою України арешту з ліміту ПДВ Товариства.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, 23.05.2019 посадова особа Миколаївського управління ГУ ДФС провела камеральну перевірку Товариства щодо своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за липень, жовтень, грудень 2017 року, липень, серпень, вересень 2019 року, результати якої оформила актом № 2335/14-29-50-06/40939637 (надалі – Акт, ар. с. 16-17).
Згідно з Актом, Товариство порушило встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України терміни реєстрації в ЄРПН 14 податкових накладних на суму 143 473,08 грн, в тому числі: до 15 календарних днів – на суму ПДВ 43  327,61 грн; від 16 до 30 календарних днів – на суму ПДВ 1 319,78 грн; від 31 до 60 календарних днів – на суму ПДВ 83 493,64 грн., від 61 і більше календарних днів – на суму ПДВ 15 332,05 грн.
Податковим повідомленням-рішенням від 01.07.2019 № 0062975005/40939637 (надалі – Рішення, ар. с. 18-20) Миколаївське управління ГУ ДФС, на підставі Акта, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та статті 201-1 Податкового кодексу України, застосувало до Товариства штраф у загальній сумі 35 777, 64 грн.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Товариство своєчасно надіслало для реєстрації податкові накладні від 26.09.2018 № 4 та від 25.07.2018 № 9, тобто виконало свій обов`язок платника податку, а обставини, через які реєстрація не відбулась в ті дні, коли податкові накладні були надіслані, не залежали від поведінки позивача, контролюючий орган безпідставно дійшов висновку про те, що саме Товариство порушило терміни реєстрації податкових накладних на 14 днів та на 62 дні.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Податкового кодексу України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації     податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно з чинною у 2018 році редакцією пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
Згідно з викладеним у позові та у письмових поясненнях Товариства, 14 податкових накладних, залежно від причин їх несвоєчасної реєстрації в ЄРПН, можна поділити на групи:
1. 3 податкові накладні (від 20.07.2017 № 3, сума ПДВ – 12     442 грн., дата реєстрації – 21.08.2017, кількість календарних днів затримки реєстрації – 6, сума штрафу (10%) – 1     244,20 грн.; від 02.10.2017 № 1, сума ПДВ – 1     319,78 грн., дата реєстрації – 16.11.2017, кількість календарних днів затримки реєстрації – 16, сума штрафу (20%) – 263,96 грн.; від 28.12.2017 № 51, сума ПДВ – 2     912,86 грн., дата реєстрації – 16.01.2018, кількість календарних днів затримки реєстрації – 1, сума штрафу (10%) – 291,29 грн.). Загальна сума штрафу за несвоєчасну реєстрацію цих податкових накладних – 1     799,45 грн. 
До позову Товариство додало копії: податкової накладної від 20.07.2017 № 3 та квитанції про її реєстрацію від 21.08.2017 (ар. с. 45-46, 47); податкової накладної від 02.10.2017 № 1 та квитанції про її реєстрацію від 16.11.2017 (ар. с. 76-77, 78); податкової накладної від 28.12.2017 № 51 та квитанції про її реєстрацію від 16.01.2018 (ар. с. 79-80, 81). 
Колегія суддів погоджується з зауваженням суду першої інстанції, що у позовній заяві відсутні будь-які аргументи щодо протиправності Рішення в цій частині. Так, незважаючи на те, що позивач просив суд визнати протиправним та скасувати Рішення повністю, а не в частині, на сторінці 5 позову (ар. с. 94) вказано, що ГУ ДФС протиправно застосувало штраф в сумі 33 978,19 грн. (за несвоєчасну реєстрацію 11 податкових накладних). На сторінці 5 пояснень (ар. с. 170) Товариство зазначило, що у нього відсутня технічна можливість надати суду докази того, що вказані вище податкові накладні були своєчасно надіслані для реєстрації, але не були прийняті контролюючими органом, тому позивач був вимушений повторно надсилати їх (з порушенням термінів реєстрації).
Позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що несвоєчасне надіслання ним для реєстрації податкових накладних було обумовлено будь-якими об`єктивними перешкодами, тому судпершої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині.
2. 3 податкові накладні (від 31.08.2018 № 3, сума ПДВ – 9 448,63 грн., дата реєстрації – 26.10.2018, кількість календарних днів затримки реєстрації – 41, сума штрафу (30%) – 2 834,59 грн.; від 31.08.2018 № 7, сума ПДВ – 8 225,23 грн., дата реєстрації – 26.10.2018, кількість календарних днів затримки реєстрації – 41, сума штрафу (30%) – 2 467,57 грн.; від 26.09.2018 № 2, сума ПДВ – 25 257,67 грн., кількість календарних днів затримки реєстрації – 11, сума штрафу (10%) – 2 525,77 грн.), несвоєчасна реєстрація яких, за твердженнями позивача, була наслідком безпідставної відмови контролюючого органу від прийняття документів. Загальна сума штрафу за несвоєчасну реєстрацію цих податкових накладних – 7 827,93 грн.
Так, податкову накладну від 31.08.2018 № 3 (ар. с. 59-60) Товариство, згідно з квитанцією (ар. с. 61), надіслало для реєстрації 22.10.2018; податкову накладну від 31.08.2018 № 7 (ар. с. 72-73) Товариство, згідно з квитанцією (ар. с. 74), надіслало для реєстрації 22.10.2018; податкову накладну від 26.09.2018 № 2 (ар. с. 36-37) Товариство, згідно з квитанцією (ар. с. 38), надіслало для реєстрації 22.10.2018.
Відповідно до квитанцій від 22.10.2018 « … документ не може бути прийнятий – Відсутній укладений з платником 40939637 договір про визнання електронних документів, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору …». 
Вдруге ці податкові накладні Товариство надіслало 26.10.2018, та, згідно з квитанціями (ар. с. 62, 75, 39 відповідно), їх реєстрація відбулась 26.10.2018.
До позовної заяви Товариство додало копію укладеного з ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області договору № 180720171 від 21.07.2017 про визнання електронних документів та квитанцію про його прийняття (ар. с. 21-23, 24), а також копію листа ДФС України (ар. с. 31-32), в якому вказано про чинність зазначеного договору.
Будь-яких документів на підтвердження законності неприйняття згаданих вище податкових накладних 22.10.2018 для реєстрації відповідач ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надав, в зв`язку з чим суд визнав безпідставним їх неприйняття. 
Проте, цей висновок суду не впливає на правомірність рішення у відповідній частині.
Так, як вказано вище, Товариство надіслало податкові накладні для реєстрації 22.10.2018, з порушенням встановлених термінів.
Навіть у тому випадку, якби податкові накладні були зареєстровані 22.10.2018, а не 26.10.2018, ця обставина (з урахуванням кількості календарних днів затримки) не змінила би суму штрафів (за затримку на 41 та 37 днів, тобто більше, ніж на 30 днів, штраф складає 30%; за затримку на 11 та 7 днів, тобто до 15 календарних днів, штраф складає 10%). 
З урахуванням цього, суд першої інстанції обгрунтовано визнав законним застосування штрафних санкцій в сумі 7 827,93 грн.
3. 5 податкових накладних (від 16.08.2018 № 1, сума ПДВ 13 078 грн., дата реєстрації – 16.10.2018, кількість календарних днів затримки реєстрації – 31, сума штрафу (30%) – 3 923,40 грн.; від 17.08.2018 № 2, сума ПДВ – 2 072 грн., дата реєстрації – 16.10.2018, кількість календарних днів затримки – 31, сума штрафу (30%) – 621,60 грн.; від 31.08.2018 № 4, сума ПДВ – 4 159,78 грн., дата реєстрації – 16.10.2018, кількість календарних днів затримки – 31, сума штрафу (30%) – 1 247,93 грн; від 31.08.2018 № 5, сума ПДВ – 4 827,40 грн., дата реєстрації – 16.10.2018, кількість календарних днів затримки – 31, сума штрафу (30%) – 1 448,22 грн.; від 31.08.2019 № 6, сума ПДВ – 41 682,60 грн., дата реєстрації – 29.10.2018, кількість календарних днів затримки – 44, сума штрафу (30%) – 12 504,78 грн., загальна сума штрафу – 19 745,93 грн.), несвоєчасну реєстрацію яких Товариство у письмових поясненнях пояснило тим, що «… з 19.07.2018 по 26.10.2018 позивач протиправно буз позбавлений права користуватися сумами ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (лімітом ПДВ), а отже з незалежних від позивача причин він не мав можливості реєструвати податкові накладні № 1 від 16.08.2018, № 2 від 17.08.2018, № 4 від 31.08.2018, № 5 від 31.08.2018, № 6 від 31.08.2018, які були сформовані за період з 19.07.2018 до моменту зняття Державною фіскальною службою України арешту з ліміту ПДВ Товариства на виконання вимог норм чинного законодавства …». 
Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що Товариство своєчасно надіслало податкові накладні для реєстрації своєчасно, а контролюючий орган протиправно не прийняв ці документи, позивач не подав.
З огляду на викладене, твердження позивача про те, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних є результатом протиправних дій контролюючого органу, недоведене, а тому можна дійти висновку про обґрунтованість накладення на Товариства штрафу в сумі 19 745,93 грн.
Додатково колегія суддів зазначає, що в частині задоволення позову, рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході розгляду справи позивач частково довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач частково надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги 

Посилання апелянта на не взяття до уваги судом першої інстанції податкових накладних  № 8 від 20.07.2018, № 1 від 16.08.2018, № 2 від 17.08.2018, № 3 № 4 № 5 від 31.08.2018, № 6 від 31.08.2019, № 7 від 31.08.2018, № 2 від 26.09.2018, які були сформовані за період з 19.07.2018 до моменту зняття Державною фіскальною службою України арешту з ліміту ПДВ Товариства, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку – продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
За приписами цієї ж норми, платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.
Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3  статті  200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що складені платниками податку податкові накладні підлягають реєстрації в ЄРПН в установлені строки, за порушення яких передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій. При цьому платник податків має право зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 Податкового кодексу України.
Отже, не виконання платником податку обов`язку з перерахування потрібної суми коштів на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не звільняє його від відповідальності за несвоєчасне надіслення для реєстрації податкової накладної.
Також, до апеляційної скарги позивачем не надано жодних доказів, які б могли підтвердити факт своєчасного звернення та/або  раєстрації податкових накладних за липень, жовтень, грудень 2017 року, та відсутня інформація щодо податкових накладних за вищевказані періоди. 
До того ж, податкову накладну від 21.08.2018 №3, №7, від 26.09.2018 №2 позивач , згідно квитанцій надіслав для реєстрації 22.10.2018, з порушенням встановлених термінів, що спростовує твердження апелянта про відстуність його вини по факту несвоєчасної реєстрації податкових налкадних.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОСНАСТКА-Н" залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

          Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 30 квітня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.