ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 р.	Справа № 520/14102/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2020, головуючий суддя І інстанції: Мороко А.С., м. Харків, повний текст складено 03.12.20 року по справі № 520/14102/2020
          за позовом          Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до          Головного управління ДПС у Харківській області ,          Державної податкової служби України                  
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, в якому просить суд: визнати  протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1959951/3237007182 від 23.09.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 03.09.2020 року, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на покупця Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛАГРУП" датою її фактичного надсилання на реєстрацію, а саме 14.09.2020 року; витрати по оплаті судового збору покласти на відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1959951/3237007182 від 23.09.2020 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 03.09.2020 року, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на покупця Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛАГРУП", датою її фактичного надсилання на реєстрацію, а саме 14.09.2020 року. Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця   ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43143704), Державної податкової служби України (ідентифікаційний код - 43005393) судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп., солідарно по 1051 (одна тисяча п`ятдесят  одна)  грн  00 коп. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року та ухвалити постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень ст.317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення. Вказує, що суд першої інстанції невірно застосував приписи п.201.16 ст.201 ПК України, п.4, п.5, п.11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520. Стверджує, що ФОП ОСОБА_1 не надано до контролюючого органу розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків. Отже, відсутні первинні документи, визначені у п.5 Порядку №520, що є необхідними для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними та прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Зауважує, що позивачем разом із Повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено не було надано розрахункових документів, що підтверджують оплату товару. Позивач надав платіжне доручення від 04.09.2020 року №30580 на суму 230 000,00 грн, яке може свідчити тільки про часткову (неповну) оплату товару. Відсутнє платіжне доручення, яке свідчить про доплату 65901, 68 грн (загальна сума коштів, що підлягала сплаті - 295 901,68 грн). Відповідно до договору постачання від 03.09.2020 року №3414-1 між Позивачем та TOB «Тесслагруп» покупець здійснює оплату за товар упродовж трьох днів після прийняття товару. Прийняття товару відбулось 03.09.2020 року. Документи на підтвердження доплати товару позивачем надано не було. Стверджує, що надане позивачем (як до контролюючого органу, так і до суду разом із позовом) платіжне доручення від 04.09.2020 року №30580 не містить обов`язкових реквізитів, а саме: відмітку банку. Належними можуть бути визнані тільки документи, які свідчать про оплату товару, оформлені у встановленому законом порядку. Тобто, надані документи, на думку апелянта, не мають підтверджувальну силу первинних документів. Вважає, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що на момент реєстрації ПН/РК в ЄРПН слід враховувати приписи Порядку №1246, відповідно до яких: податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.). Вказує, що якщо на момент фактичної реєстрації ПН/РК в ЄРПН платником не буде дотримано вимог Порядку №1246, виконання такого рішення суду буде неможливим.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 року без змін. Зазначає, що контролюючий орган безпідставно стверджує про ненадання платником податків платіжних документів на підтвердження реальності здійсненої господарської операції, посилаючись на свідомо вирвані з контексту положення Договору від 03.09.2020 року №3414-1, тим самим вводячи суд в оману щодо фактичних обставин справи. Вказує, що з огляду на абз.2 ч.2 ст.77 КАСУ, посилання відповідача-1 на копію платіжного доручення від 04.09.2020 року №30580, яке не містить відмітки банку, як на доказ правомірності прийняття оскаржуваного рішення, є неможливим. Стверджує, що позивачем було надано суду платіжне доручення №30580 від 04.09.2020 року з відміткою банку з метою підтвердження факту отримання часткової оплати за Договором поставки №3414-1 від 03.09.2020 року і повторне посилання контролюючого органу на дану обставину в апеляційній скарзі свідчить виключно про формальний підхід до складання апеляційної скарги (повне копіювання абзаців 3-6 ст.3 апеляційної скарги з відзиву ГУ ДПС у Харківській області, поданого в межах судового розгляду справи у суді першої інстанції). Зауважує, що у порушення п.11 Порядку №1165 контролюючий орган у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 03.09.2020 року не вказав які саме документи необхідно надати позивачу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №1 від 03.09.2020 року у ЄРПН. Вважає, що позиція контролюючого органу зводиться виключно до незгоди з висновками суду, обґрунтовується тими самим доводами, які були оцінені судом першої інстанції та мотивовано відхилені.
Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.09.2020 між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ТОВ "ТЕССЛАГРУП" (покупець)  укладено договір постачання  № 3414-1, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити соняшник врожаю 2020 року, іменовану (ий) надалі "Товар", на умовах СРТ-доставлено до ТОВ "Воїнське ХПП".
Згідно з п. 2.1. договору  загальна кількість товару складає 31,480 (тридцять одна тона 480 кг.) тон +/- 5% за вибором покупця.
Відповідно до п.2.3. договору  остаточні якість і кількість поставленого постачальником  товару визначається при розвантаженні товару на вагах та акредитованою лабораторією на зерновому складі, що знаходиться за адресою: вул.  Шкільна, 21, смт. Савинці, Балаклійський р-н, Харківська обл.
Згідно п. 3.3. загальна вартість товару, що поставляється за даною угодою, на дату укладення договору становить 246584,73 грн, крім того ПДВ 20 % о 49316,95 грн, разом з ПДВ 295901,68 грн +/- 5% за умовою відповідності якості товару п. 2.2. п. 2 договору. 
Відповідно до п. 4.2. договору право власності на товар у покупця  за цим договором  виникає з моменту передачі товару постачальником. Передача постачальником товару  покупцеві  у власність підтверджується товарно-транспортними накладними з відміткою про приймання товару на ім`я покупця, наданим покупцю  видаткової накладної на товар. 
Пунктом 4.3. договору передбачено, що постачальник зобов`язується доставити товар до пункту розвантаження згідно п. 1.1. за свій рахунок.
Згідно з п. 5.1. договору покупець може здійснити попередню оплату за товар, розмір якої визначається за домовленістю Сторін. Попередня оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання цього договору та отримання від постачальника рахунку- фактури на товар, з виділенням точної суми ПДВ та копій документів, вказаних в п. 8.10. договору. 
Відповідно до 5.2. договору покупець здійснює остаточний розрахунок за товар  упродовж 3 (трьох) банківських днів після прийняття всієї кількості товару у пункті розвантаження згідно п. 1.1. та надання постачальником  оригіналів видаткових та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну вартість поставленого товару, за умови відсутності заборгованості постачальника перед покупцем.  Податкова накладна повинна містити наступні коди товарів УКТ ЗЕД відповідно до товару, зазначеного у п. 1.1. цього Договору, а саме - кукурудза "1005"; пшениця "1001"; ріпак "1205"; соняшник  "1206"; соя "1201"; ячмінь  "1003"; горох "0713".
03.09.2020 на виконання п. 5.1 договору постачання № 3414-1 від 03.09.2020 платником податків виставлено рахунок - фактуру № 1 від 03.09.2020 на ім`я покупця - ТОВ "ТЕССЛАГРУП" на загальну сумі 295901,68 грн, у т.ч. ПДВ 49316, 95 грн.
04.09.2020 на виконання п. 5.1. договору постачання № 3414-1 від 03.09.2020 покупцем здійснено часткову оплату за товар у розмірі 230000,00 грн,  доказом чого є платіжне доручення №30580 від 04.09.2020.
На виконання п. 4.2. договору постачання № 3414-1 від 03.09.2020 ФОП             ОСОБА_2 надано покупцю видаткову накладну  № 1 від 03.09.2020 на ім`я одержувача –  ТОВ "ТЕССЛЛГРУП" на товар соняшник у кількості 31480 кг на суму 295901,68 грн, у т.ч. ПДВ 49316,95 грн. Повноваження уповноваженої на отримання товару особи ТОВ "ТЕССЛАГРУП" підтверджуються довіреністю № 287 від 03.09.2020.
Також, 03.09.2020 на виконання п 4.2. договору постачання № 3414-1 від 03.09.2020 складено товарно-транспортну накладну  № 7 від 03.09.2020.
03.09.2020 позивачем  складено та відправлено на реєстрацію податкову накладну № 1  від 03.09.2020, однак реєстрація податкової накладної була зупинена відповідно до п. 201.16      ст. 201 Податкового кодексу України. Зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206, відсутні в таблиці даних платника податків на додану вартість, як товари/ послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищу величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/ відмову від реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник D=24,1391%, Р-0.
17.09.2020 позивачем подано до Головного управління ДПС у Харківській області повідомлення  про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної № 1 від 203.09.2020, реєстрацію якої зупинено разом із усіма підтверджуючими первинними документами. 
За результатами розгляду поданих пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/ відмову від реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 1959951/3237007182 від 23.09.2020 у зв`язку із ненаданням розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 подано скаргу від 23.09.2020 щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
За наслідками розгляду скарги прийнято рішення № 53887/3237007182/2 від 02.10.2020 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін з підстав із ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Харківській області не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. 
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).
За змістом п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом  - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246  (далі за текстом - Порядок №1246).
Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Відповідно до п.п.  201.16  ст.  201 ПК України  реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову у реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.
Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений  постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165  (далі за текстом - Порядок № 1165).
За визначенням п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до п.п.3-5 Порядку № 1165 податкова накладна, яка не відповідає критеріям (ознакам) безумовної реєстрації, підлягає перевірці на предмет ризиковості господарських операцій в аспекті наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання податкового обов`язку.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1165 У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
В силу приписів п.7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у випадку прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та включенням його до відповідного переліку, реєстрація всіх надісланих ним податкових накладних буде зупинена.
Пунктом 11 Порядку № 1165 регламентовано, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік інформації, обов`язкової для фіксації у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою.
За визначенням п.6 Порядку № 1165 документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Аналогічний перелік документів визначено пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від                    12 грудня 2019 року № 520 (далі – Порядок № 520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до  пункту 201.16  статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної №1 від 03.09.2020 року було зупинено, про що свідчить квитанція (а.с. 19).
Згідно вказаної квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в ЄРПН по вищевказаній податковій накладній позивача вбачається, що її реєстрація зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу  надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання  прийняття  рішення про  реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному  реєстрі податкових накладних. Додатково повідомлено, що показник D=24,1391%, Р-0.
Що стосується посилання у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної на те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, то колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 12 Порядку №1165 передбачено право, а не обов`язок платника податку подати до ДПС таблицю даних платника податку, а тому висновок відповідачів про те, що Код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1206 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, якої не існує, є безпідставним, та за умови надання платником достатнього пакету документів на підтвердження вчинення правочину та наявності підстав для реєстрації податкової накладної, не може слугувати підставою для зупинення її реєстрації.
Крім того, контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.
Проте, конкретного переліку документів, які, на думку податкового органу, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та які позивач мав надати, квитанція не  містить.
Разом з тим, надіслана позивачу квитанція про зупинення реєстрації  спірної податкової накладної не містить жодних доводів щодо наявності податкової інформації, що була підставою для віднесення позивача  до критеріїв ризиковості платника податку.
Вирішуючи питання щодо законності рішення  про відмову у реєстрації податкової накладної, суд вказує, що зупинення її реєстрації  за своїм змістом є передумовою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Водночас, суд вказує, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.
Колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного переліку документів, які позивач має надати, без наведення такого переліку рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкової накладної є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів, а не будь-яких на власний розсуд.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Квитанція про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не містить обґрунтованих причин зупинення її реєстрації та конкретного переліку документів, які позивач мав надати контролюючому органу.
Отже, зупинення реєстрації спірної податкової накладної відбулося незаконно.
Проте, позивачем після отримання квитанції  про зупинення реєстрації спірної податкової накладної на виконання норм діючого  законодавства було направлено на адресу відповідача пояснювальну записку з документами на підтвердження зазначеної інформації.
За матеріалами справи, 17.09.2020 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Харківській області повідомлення  про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної №1 від 203.09.2020, реєстрацію якої зупинено, разом із усіма підтверджуючими первинними документами. 
Проте, за результатами розгляду поданих пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/ відмову від реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 1959951/3237007182 від 23.09.2020 у зв`язку із ненаданням розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.
Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019р. по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018р. по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності (“виправдання”) свого рішення.
Колегія суддів зауважує, що в силу ч.2 ст.2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18.
Натомість, оспорюване у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість такого рішення.
Колегія суддів зазначає, що оскаржене рішення контролюючого органу не відповідає вимогам умотивованості, адже містить лише загальне твердження про ненадання платником  розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, при цьому не конкретизовано у рішенні, яких саме розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, що надавалися платником до контролюючого органу, не було надано для реєстрації спірної податкової  накладної.
Головним управлінням ДПС у Харківській області у ході судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем, у ЄРПН.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач надав платіжне доручення № 20580 від 04.09.2020 на суму 230000,00 грн, яке може свідчити тільки про часткову оплату товару, та відсутнє платіжне доручення, яке свідчить про доплату 65901,68 грн (загальна сума коштів, що підлягала сплаті - 295901,68 грн), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відсутність вказаного платіжного доручення не було підставою для зупинення реєстрації спірної податкової накладної та не наведені у відповідній квитанції.
Крім того, згідно з п.5.1. договору №3414-1 від 03.09.2020 покупець може здійснити попередню оплату за товар, розмір якої визначається за домовленістю Сторін. Попередня оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання цього договору та отримання від постачальника рахунку-фактури на товар, з виділенням точної суми ПДВ та копій документів, вказаних в п.8.10. договору. Відповідно до п.5.2. договору покупець здійснює остаточний розрахунок за товар  упродовж 3 (трьох) банківських днів після прийняття всієї кількості товару у пункті розвантаження згідно п.1.1. та надання постачальником  оригіналів видаткових та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на повну вартість поставленого товару, за умови відсутності заборгованості постачальника перед покупцем.  Податкова накладна повинна містити наступні коди товарів УКТ ЗЕД відповідно до товару, зазначеного у п.1.1. цього Договору, а саме - кукурудза "1005"; пшениця "1001"; ріпак "1205"; соняшник  "1206"; соя "1201"; ячмінь  "1003"; горох "0713".
Так, на виконання п.5.1 договору, покупцем здійснено часткову оплату за товар, що підтверджується платіжним дорученням № 20580 від 04.09.2020 на суму 230000,00 грн, яке містить штамп банку. 
Тобто, враховуючи те, що умови, передбачені п.5.2 договору не наступили, витребувати від позивача розрахункові документи на всю суму товару не є доцільним. 
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що контролюючим органом не доведено наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 03.09.2020 року у ЄРПН.
Враховуючи безпідставність зупинення реєстрації  спірної податкової накладної, колегія суддів зазначає, що прийняття протиправного рішення про зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою прийняття відповідного рішення Комісії про відмову у її реєстрації, а отже, оскаржуване рішення відповідача про відмову у реєстрації спірної податкової накладної є незаконним.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач мав правові підстави для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. 
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Як встановлено пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної контролюючим органом обрано лише відповідність цієї накладної критеріям ризиковості платника податку, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 03.09.2020 року, складену фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на покупця Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕСЛАГРУП", датою її фактичного надсилання на реєстрацію, а саме 14.09.2020 року.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2020 по справі № 520/14102/2020  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    А.М. Григоров   	
Повний текст постанови складено  19.04.2021 року