запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/317/21	Головуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.	
Єдиний унікальний №336/6911/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія - ст.124 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       23 квітня 2021 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Сапожнікової О.В., потерпілого ОСОБА_2 , його захисника-адвоката Бахмута М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Бахмута Михайла Сергійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2021 року, якою
провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, 13.10.2020 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Brilliance M2» державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті по вул.Північнокільцева, 17 в м.Запоріжжя, повертаючи ліворуч на зелений сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю «BMW 318i» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у зустрічному напрямку, та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі технічно пошкоджено з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.16.6 ПДР України. 
Суддя на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи передбаченого ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що експертом-автотехніком проаналізовано два варіанти розвитку подій, як за показами водія ОСОБА_1 так і за показами водія ОСОБА_2 .
Жодного висновку за допомогою технічних розрахунків підтвердити факт перетину перехрестя на зелений сигнал основного світлофору для водія ОСОБА_2 , водієм ОСОБА_1 , тобто, порушення останнім п.16.6 ПДР України експертом не надано.
Експерт, розглядаючи версію за показами водія ОСОБА_2 зазначає, що порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 та 16.6 ПДР України знаходиться в причинному зв`язку із зіткненням. Однак за показами водія ОСОБА_1 та стороннього свідка ОСОБА_4 порушень п.16.6 ПДР України в діях ОСОБА_1 не вбачається.
Таким чином, жодних беззаперечних, об`єктивних, доказів порушення водієм ОСОБА_1 п.16.6 ПДР України в матеріалах справи не міститься. 
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено за порушення ним п.16.6 ПДР України, а згідно висновку експерта, за показами водія ОСОБА_2 , в причинному зв`язку із зіткненням знаходиться порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України, а об`єктивних доказів порушення п.16.6 ПДР України в даній дорожній ситуації в справі про адміністративне правопорушення не міститься.
В апеляційній скарзі адвокат Бахмут М.С. просив постанову суду змінити та встановити в мотивувальній частині рішення провину ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги мотивував тим, що при винесенні рішення суд першої інстанції послався на висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України у якому висловилася про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Отже НКР при ВАСУ фактично прирівняла закриття справи про адмінправопорушення за закінченням строків давності до закриття справи за відсутності складу або події адміністративного правопорушення.
Однак, з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення були допитані учасники дорожньо-транспортної пригоди та її свідки. На підставі їх пояснень та інших матеріалів справи була проведена судова інженерна автотехнічна експертиза. Згідно її висновків в обох варіантах розвитку подій, викладених учасниками та свідками, в діях ОСОБА_1 є невідповідності п.10.1 ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. 
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Сапожнікову О.В., які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1 і заперечили проти апеляційної скарги захисника Бахмута М.С.; потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Бахмута М.С., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги захисника Бахмута М.С. і заперечили проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.
Закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суддя районного суду послався на те, що на момент розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 13.10.2020 року та протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП складений інспектором поліції 27.10.2020 року.
Матеріали даної справи надійшли до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 17 листопада 2020 року.
Суд призначав справу до розгляду, однак у зв`язку із надходженням клопотання сторони захисту про призначення інженерно-транспортної експертизи, постановою суду першої інстанції клопотання було задоволено та призначено експертизу. Після отримання висновків експерта справу було розглянуто та постановлено рішення 23.03.2021 року.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДТП сталося 13.10.2020 (а.с.1).
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, який не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.
Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.
З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Апеляційний суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою, а підстав для її скасування за доводами апеляційних скарг не вбачає.
Посилання в апеляційних скаргах на висновки судової інженерно-транспортної експертизи апеляційний суд не приймає до уваги через те, що ці висновки не були предметом дослідження судом першої інстанції, ним не була надана оцінка, а тому апеляційний суд позбавлений можливості дослідити цей висновок та надати йому оцінку. Більш того, висновки проведеної експертизи не дають однозначної відповіді чиї саме дії з учасників ДТП не відповідають вимогам ПДР України та з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Апеляційний суд вважає за необхідне додатково роз`яснити, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.10.2020 року не позбавлені можливості звернутись за захистом своїх майнових прав у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Бахмута Михайла Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2021 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 336/6911/20