ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року                                                                                      Справа № 924/139/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
від відповідача 3: не з`явився
від ОСОБА_1 - особисто ОСОБА_1 , адвокат Ткачук Б.М., адвокат Кармазін Ю.А.
від ПАТ "Проскурів" - адвокат Керницька О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Проскурів", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року (ухваленого головуючим суддею Яроцьким А.М., судді Танасюк О.Є., Муха М.Є., повний текст складено 26 січня 2021 року) у справі № 924/139/20 
за позовом LAFINER SOP TRADING LTD 
за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 
до відповідача   ОСОБА_2 
до відповідача   ОСОБА_3 
до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
про 1) визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17.10.2012 року, укладеного між покупцем - ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності - ОСОБА_2 ;
2) визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 задоволено позов LAFINER SOP TRADING LTD до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 
Визнано недійсними договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладений між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 .
Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 (адреса АДРЕСА_1 , Паспорт серії НОМЕР_1 від 14.04.1999р., код НОМЕР_2 ) на користь компанії LAFINER SOP TRADING LTD (адреса: 3309, Кіпр, Ліммасол, А.С. 56603, код НЕ8131110) 1401,33 грн. судового збору. Присуджено до стягнення з ОСОБА_3 (адреса АДРЕСА_2 , РНОБПП НОМЕР_3 ) на користь компанії LAFINER SOP TRADING LTD (адреса: 3309, Кіпр, Ліммасол, А.С. 56603, код НЕ8131110) 1401,33 грн. судового збору. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" (адреса 29013, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 109, КОД ЄДРПОУ 21653380) на користь компанії LAFINER SOP TRADING LTD (адреса: 3309, Кіпр, Ліммасол, А.С. 56603, код НЕ8131110) 1401,33 грн. судового збору.
Відмовлено у задоволенні заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 .
Вказане рішення мотивоване тим, що з огляду на те, що договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року та №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року є удаваними правочинами та вчинені з метою приховати дійсний правочин, а саме договір купівлі-продажу акцій між ОСОБА_2 , як повіреним LAFINER SOP TRADING LTD та ОСОБА_2 , як фізичною особою, суперечать закону та вчинені з порушенням норм частини 3 статті 238 Цивільного кодексу України, місцевий суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання спірних договорів недійсними на підставі частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України. Судом також було зазначено, що укладеними договорами не було порушено будь яких майнових прав чи законних інтересів ОСОБА_1 за захистом яких останній звернувся до суду, а тому у задоволенні позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору судом відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - ПАТ "Проскурів" звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (з урахуванням заяви про зміну апеляційної скарги), в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 скасувати в частині задоволення позову LAFINER SOP TRADING LTD до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 . У цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 залишити без змін.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що позивачем не наведено обгрунтованих доводів факту порушення прав та інтересів компанії LAFINER SOP TRADING LTD укладенням договору №БВ-3832/3830 купівлі-продажу від 18 жовтня 2012 року. Судом першої інстанції всупереч приписам статті 4 ГПК України, статей 16, 16 Цивільного кодексу України не встановлено існування в сукупності одночасно означений елементів, що призвело до неправомірного задоволення позовних вимог.
Скаржник також посилається на те, що позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження того, що між сторонами правочину виникли інші правовідносини, ніж передбачені договорами купівлі-продажу акцій №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, та, що воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені укладеним між ними оспорюваними договорами. Таким чином, відсутні підстави для визнання договорів купівлі-продажу акцій удаваними правочинами та застосування наслідків для таких правочинів відсутні.
Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що вирішуючи спір про визнання договорів купівлі-продажу акцій №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року недійсними, суд першої інстанції не встановив фактичні обставини, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено положення статей 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України щодо незастосування строку позовної давності.
Листом №924/139/20/1146/21 від 18 лютого 2021 року матеріали справи витребувано з господарського суду Хмельницької області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2021 року у справі №924/139/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Проскурів" на рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 та призначено дату судового засідання на 07 квітня 2021 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 скасувати в частині задоволення позову LAFINER SOP TRADING LTD до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 . У цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 залишити без змін.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник стверджує, що позивачем не було наведено й не було підтверджено належними і допустимими доказами, які саме порушення були допущені сторонами на момент підписання спірного договору №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, враховуючи, що однією зі сторін договору був сам позивач. Також, позивач не довів належними та допустимими доказами в розумінні ГПК наявності у сторін спірного правочину мети встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді вчиненим правочином – договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, а також настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені зазначеним договором. Суд першої інстанції не врахував, що у договорі №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року відсутні будь-які посилання на домовленість про придбання ОСОБА_3 цінних паперів ПАТ "Проскурів" з подальшим їх відчуженням ОСОБА_2 . Доказів, які б підтверджували наявність таких домовленостей, обов`язку або наміру (попередні угоди, листування тощо) між сторонами матеріали справи не містять.
На переконання скаржника, судом першої інстанції не враховано, що поведінка позивача компанії LAFINER SOP TRADING LTD суперечить добросовісності та чесній діловій практиці. Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував норми статей 256, 257, 261 Цивільного кодексу України та безпідставно не врахував, що строк позовної давності за позовними вимогами компанією LAFINER SOP TRADING LTD пропущено.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2021 року у справі №924/139/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20, призначено дату судового засідання на 07 квітня 2021 року та об`єднано апеляційну скаргу ОСОБА_2 для спільного розгляду в межах апеляційного провадження у справі №924/139/20.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 скасувати в частині задоволення позову LAFINER SOP TRADING LTD до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17.10.2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18.10.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 . У цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 залишити без змін.
Обгрунтовуючи свої вимоги скаржник зазначає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не застосовано до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України. 
Апелянт стверджує, що приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про невідповідність спірних договорів вимогам статті 238 Цивільного кодексу України та статті 235 Цивільного кодексу України про удаваність договорів купівлі-продажу цінних паперів. ТОВ "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" не мала наміру на вчинення удаваних правочинів та не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протилежного.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2021 року у справі №924/139/20 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" на рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20, призначено дату судового засідання на 07 квітня 2021 року та об`єднано апеляційну скаргу ТОВ "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" для спільного розгляду в межах апеляційного провадження у справі №924/139/20.
Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 скасувати в частині задоволення позову LAFINER SOP TRADING LTD до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 . У цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 залишити без змін.
Вказана апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не довів порушення його прав оспорюваним договором, що виключає правові підстави для визнання правочину недійсним. Визнаючи спірні правочини недійсними судом були порушені положення статті 41 Конституції України, статті 202, 203 Цивільного кодексу України.
ОСОБА_3 стверджує, що вчинення ним правочину було викликано метою покращити фінансове становище шляхом отримання дивідендів та, зокрема, можливістю брати участь в управлінні ПАТ "Проскурів". Укладаючи цей договір заявник розумів усі права та обов`язки, які виникали з нього, а не з будь-якого іншого. Таким чином, договір №БВ-3831/3830 купівлі-продажу цінних паперів від 17 жовтня 2012 року відповідає внутрішній волі ОСОБА_3 . Однак, побоювання бути причетним до офшорної фірми спонукало заявника відчужити за тією самою ціною усі придбані прості іменні акції ПАТ "Проскурів" задля економії часу на пошуки покупця та повернення витрачених коштів.
Крім того, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не пересвідчився в обсягу повноважень представника LAFINER SOP TRADING LTD. У суду першої інстанції під час відкриття 06 квітня 2020 року провадження у справі №924/139/20 були відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана та подана уповноваженою особою, яка мала на це право, що по суті призвело до прийняття незаконного рішення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 лютого 2021 року у справі №924/139/20 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 березня 2021 року у справі №924/139/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 та об`єднано апеляційну скаргу ОСОБА_3 для спільного розгляду в межах апеляційного провадження у справі №924/139/20.
Від третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору – ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційні скарги, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційних скарг просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.
02 квітня 2021 року від позивача LAFINER SOP TRADING LTD надійшов відзив на апеляційні скарги, відповідно до якого позивач просить відмовити в задоволені апеляційних скарг, а рішення господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року залишити без змін.
В судовому засіданні 07 квітня 2021 року оголошувалась перерва до 22 квітня 2021 року.
22 квітня 2021 року від ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення до яких додано постанову про закриття кримінального провадження №62019240000000454. У вказаних поясненнях заявник додатково наголошує на власному волевиявленні під час укладення договорів купівлі-продажу акцій №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року. Також, від ОСОБА_2 надійшла заява про проведення судового засідання без його участі.
22 квітня 2021 року від представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі представника ОСОБА_3 – адвоката Керницької І.Р. та її довірителя.
Безпосередньо в судових засіданнях представники учасників повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційних скаргах та у відзивах на них.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 переглядається в оскаржуваній частині, відтак відмова у задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 не є предметом апеляційного розгляду.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників учасників, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити, рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, за змістом реєстру власників іменних цінних паперів станом на 17 вересня 2012 року та інформації про іменні цінні папери, які обліковуються на особовому рахунку емітента за ВАТ "Проскурів" кількість викуплених ЦП складає 2659 штук сумарною номінальною вартістю 132950,00 грн. 
LAFINER SOP TRADING LTD була зареєстрована власником 65861 документарної, простої іменної акції Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (код ЄДРПОУ 30593842), загальною номінальною вартістю 3293050,00.
За змістом "Доверенности на русском" від 17 грудня 2008 року директор компанії LAFINER SOP TRADING LTD Яниакис Тома призначив ОСОБА_4 представником вищевказаної компанії та надав повноваження виконувати наступні дії згідно рішення ради компанії, в тому числі продавати за будь-яку ціну, обмінювати, віддавати у вигляді подарунку або іншим чином будь-якій особі, компанії або компаніям рухоме та нерухоме майно, зареєстроване на ім`я компанії (пункт 3 довіреності). 
17 жовтня 2012 року між ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", повірений на підставі договору комісії на купівлю продаж цінних паперів №БК-3830 від 17 листопада 2010 року укладеного з ОСОБА_3 (покупець) та компанією LAFINER SOP TRADING LTD в особі представника за довіреністю - ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-3831/3830, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів на умовах передбачених цим договором.
Згідно з пунктом 1.2 договору відомості про ЦП, що є предметом цього договору: назва емітента ЦП – ПАТ "Проскурів", код за ЄДРПОУ емітента – 30593842, вид та категорія ЦП – проста іменна акція, міжнародний ідентифікаційний номер ЦП – UA 4000011217, форма випуску та існування ЦП - документарна, номінальна вартість одного ЦП – 50 (п`ятдесят) гривень, кількість ЦП шт. – 65861, загальна номінальна вартість пакету – 3293050,00 грн.
Загальна сума (вартість) договору складає 6586,10 грн. (пункт 1.3 договору).  
За змістом пункту 2.1 договору продавець зобов`язується передати ЦП покупцю протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього договору шляхом надання реєстратору відповідного розпорядження на перереєстрацію ЦП. 
Покупець зобов`язується сплатити продавцю грошову суму, яка наведена у пункті 1.3 цього договору в термін 3 (трьох) днів (пункт 2.2 договору).
Відповідно до пункту 4.1 договору продавець зобов`язаний передати ЦП, які вказані у пункті 1.2 договору на користь комітента в строк встановлений у пункті 2.1 даного договору, підписати акт прийому – передачі цінних паперів, прийняти здійснену покупцем оплату загальної суми договору, яка вказана у пункті 1.3 цього договору та підписати акт прийому-передачі цінних паперів.  
Цей договорів вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків. Після виконання своїх обов`язків по цьому договору, сторони підписують Акт виконаних зобов`язань (пункт 8.1 договору).
Договір №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року підписано ОСОБА_3 , ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 
18 жовтня 2012 року ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", повірений на підставі договору комісії на купівлю продаж цінних паперів №БК-3830 від 17 листопада 2010 року укладеного з ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3832/3830, зміст якого аналогічний договору №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року
За змістом повідомлення №129 від 21 травня 2019 року голова наглядової ради ПАТ "Проскурів" повідомив директора компанії, що за результатом проведення внутрішньої аудиторської перевірки підприємства виявлено, що 17 жовтня 2012 року генеральний директор ПАТ "Проскурів" ОСОБА_2 за відсутності необхідних повноважень відчужив ОСОБА_3 пакет акцій компанії, який наступного дня перепродав ОСОБА_2 як фізичній особі. У повідомленні наглядова рада просила підтвердити або спростувати факт видачі в 2008 році компанією LAFINER SOP TRADING LTD довіреності на ім`я ОСОБА_4 . 
За змістом листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №24/02/20122 від 28 серпня 2019 року державний регулятор звернувся до керівника ПАТ "Проскурів" з вимогою надати письмові пояснення та документи, які стосуються відчуження цінних паперів компанії LAFINER SOP TRADING LTD. 
У листі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №26/01/22978 від 03 жовтня 2019 року зазначено, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на підставі рішення Комісії №931 від 09 жовтня 2012 року отримало ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку діяльності з цінними паперами, а саме брокерської діяльності серії АЕ №185081 від 17 жовтня 2012 року з необмеженим строком дії з 17 жовтня 2012 року. У листі вказано, що 22 жовтня 2012 року ПАТ "Проскурів" розміщено відомості про зміну власників акцій, яким належить 10 і більше відсотків голосуючих акцій. 19 жовтня 2012 року ПАТ "Проскурів" отримало інформацію на підставі реєстру власників іменних цінних паперів, отриманому від реєстратора про зменшення пакета, власника акцій, якому належало більше 10% голосуючих акцій. Юридична особа - власник акцій щодо якої виникла інформація: "Lafiner Sop Trading" LTD Кіпр, Лімассол, Гладстонос, 38, 22. Розмір частки акціонера до зміни пакета акцій становив 65861 шт. голосуючих простих іменних акцій (42,43430% статутного капіталу); розмір частки акціонера після зміни пакета акцій становить 0%. 19 жовтня 2012 року ПАТ "Проскурів" отримало інформацію на підставі реєстру власників іменних цінних паперів отриманому від реєстратора про збільшення пакета власника акцій фізичної особи - власника акцій ОСОБА_2 . Розмір частки акціонера до зміни пакета акцій становив 8276 шт. голосуючих простих іменних акцій (5,33223% статутного капіталу); розмір частки акціонера після зміни пакета акцій становить 74137 шт. голосуючих, простих іменних акцій (47,76653% статутного капіталу). Листом від 02 вересня 2019 року №234: ПАТ "Проскурів" повідомило, що у 2012 році ПАТ "Проскурів" не отримувало від ОСОБА_2 письмового повідомлення про намір придбати контрольний пакет акцій ПАТ "Проскурів". При цьому, у період з 01 січня 2012 року по 28 серпня 2019 року кореспонденція від ОСОБА_2 на адресу Комісії, не надходила. Оскільки в запитуваний період цінні папери емітента не перебували в обігу на жодній фондовій біржі в Україні, маніпулювання цінами на фондовому ринку не встановлено. У повідомленні зазначено, що головою наглядової ради ПАТ "Проскурів" вказано про отримання ОСОБА_2 станом на 13 червня 2019 року у власність 90079 шт. акцій, однак відповідно до нерегулярних адміністративних даних торговців цінних паперами, лише наявні записи про операції купівлі та продажу близько 17402 акцій вчинених у 2013, 2014, 2015, 2016 та 2018 роках. Про вчинення операцій із рештою акцій у приблизній кількості 72677 шт., інформація у складі нерегулярних адміністративних даних торговців цінними паперами не відображена.
Листом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №13/03/14036 від 03 вересня 2020 року повідомлено адвоката ОСОБА_5 , що при проведенні моніторингу розкриття ПАТ "Проскурів" регулярної річної та особливої інформації за 2012-2018 роки, встановлено, що власником переважного відсотку простих іменних акцій від їх загальної кількості є фізична особа - ОСОБА_2 : 47,76653% у 2012 та 2013 роках, 50,95% у 2014 році, 53,542044% у 2015 році, 56,8016% у 2016, 2017 та 2018 роках. Зазначено, що за результатами аналізу документів наданих суб`єктом первинного фінансового моніторингу ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на запит Комісії, вбачаються ознаки порушень щодо ідентифікації клієнтів. Повідомлено, що на даний час Комісією вживаються заходи щодо порушення справи у відношенні ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест". 
У зв`язку з тим, що укладені між відповідачами спірні договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року та №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року суперечать вимогам чинного законодавства України та порушують права позивача, останній звернувся до суду з відповідним позовом про визнання їх недійсними. 
Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Предметом спору є визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року, укладеного між покупцем – ОСОБА_3 , в особі повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та продавцем - компанія LAFINER SOP TRADING LTD, в особі представника по довіреності – ОСОБА_2 та про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв через повіреного - ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" та ОСОБА_2 , як удаваних у зв`язку з укладенням правочину представником у своїх інтересах.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
За статтею 202 Цивільного кодексу України під правочином розуміють дії, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Дії як юридичні факти мають вольовий характер і можуть бути правомірними та неправомірними. Правочини належать до правомірних дій, спрямованих на досягнення правового результату.
Правочин - це основна підстава виникнення цивільних прав і обов`язків.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, зокрема, відповідно до частини 5 цієї статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
У статті 235 Цивільного кодексу України встановлено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
Тобто, удаваний правочин вчинюється для прикриття іншого правочину, внаслідок чого в наявності два правочини - прихований і удаваний - такий, що прикриває перший правочин.
Удаваний правочин, на відміну від прихованого, сторонами не виконується. Відповідні права і обов`язки сторонами не реалізуються. Сторони правочину виконують тільки ті обов`язки та реалізують ті права, що випливають із прихованого правочину.
З учиненням удаваного правочину сторони навмисно виражають не ту внутрішню волю, що насправді має місце.
Удавані правочини - це правочини з дефектами волі такого правочину та мети.
Оскільки згідно із частиною 1 статті 202, частиною 3 статті 203 Цивільного кодексу України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити - чи є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясування питання про те чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме правочин.
Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.
Таким чином, вимоги про визнання удаваним договору спрямовані на встановлення обставин, які є підставою для вирішення спору та підлягають з`ясуванню судом під час вирішення спору (див, mutatis mutandis, висновки, викладені у пунктах 43, 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц).
Отже, для визнання договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року та №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року удаваними позивачем має бути доведена спрямованість волі сторін договору (наявність у обох сторін договору умислу) на породження правовідносин за іншим договором та приховання таких правовідносин договором купівлі-продажу цінних паперів.
З дослідженого колегією суддів вбачається, що позивачем не вказано який правочин сторони мали на меті приховати та відповідно до вимог статті 74 ГПК України LAFINER SOP TRADING LTD не доведено, що сторони спірних договорів мали умисел укласти інший договір та приховати такий договір шляхом укладення оскаржуваних договорів купівлі-продажу цінних паперів. Про наявність ознак саме правовідносин з купівлі-продажу цінних паперів свідчать зміст та умови оскаржуваних договорів.
При цьому, звертаючись з позовною вимогою про визнання правочинів удаваними, позивач не обґрунтовує свої вимоги тим, що правочин, який насправді вчинили сторони, є таким, що порушує вимоги чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним або є нікчемним в силу вимог закону. І відповідних обставин під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій не встановлено.
З урахуванням встановлених обставин справи, з наданням належної оцінки договорам купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року та №ВБ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року недоведеним є факт удаваності укладених договорів.
Однак, позивач також зазначає, що оспорювані договори укладені ОСОБА_2 у власних інтересах, тобто, в даному випадку фактично відбулося відчуження цінних паперів позивача в особі представника ОСОБА_2 через працівника ПАТ "Проскурів" – Лисенка О.В. на ОСОБА_2 як фізичну особу.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що частиною 3 статті 238 Цивільного кодексу України визначено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. 
Необхідною умовою здійснення юридичних дій представниками є наділення їх певним обсягом повноважень. Повноваження - це суб`єктивні права представника на здійснення правомірних юридичних дій від імені особи, яку представляють. Повноваження представника встановлюються особою, яку представляють, законом, актом органу юридичної особи тощо. В першому випадку вони підтверджуються договором або довіреністю, в другому та третьому - документами, що встановлюють особу представника, опікунським посвідченням, трудовим договором з юридичною особою, посвідченням працівника юридичної особи тощо.
Таким чином, загальні вимоги щодо повноважень представника зводяться до наступних:
1) обсяг повноважень представника залежить від конкретної правової підстави виникнення правовідносин представництва: положень договору доручення, довіреності, закону, акта органу юридичної особи тощо;
2) представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє;
3) представник не має права вчиняти правочин, який може бути вчинений лише особою, яку представляють;
4) правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють.
З метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. При цьому словосполучення "у своїх інтересах" слід розуміти таким чином, що представник не може вчиняти від імені особи, яку він представляє, правочин щодо себе особисто (тобто бути стороною цього правочину) або іншим шляхом на шкоду інтересам особи, в інтересах якої здійснює представництво, в тому числі на користь інших осіб, включаючи і тих, представником яких він одночасно є.
Таким чином, законодавець зазначає, що заборонений не будь-який правочин, вчинений одним представником від імені двох осіб, а тільки той, що не відповідає інтересам когось з довірителів. Тобто при визначенні правильності застосування норм частини 3 статті 238 Цивільного кодексу України є саме розподіл та задоволення інтересів учасників договору.
Законом не встановлено виключного переліку обставин, які свідчать про недобросовісність дій. Проте, з огляду на загальні засади здійснення цивільних прав (стаття 12 Цивільного кодексу України), висновок про добросовісність поведінки особи залежить від того, чи відповідало укладення договору її внутрішній волі, чи бажала ця особа реального настання правових наслідків, що обумовлені договором, і чи настали такі наслідки насправді.
За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.
Норми пункту 6 частини першої статті 3, статті 13 Цивільного кодексу України вимагають від будь-якого учасника цивільних правовідносин вести себе добросовісно. В результаті тлумачення зазначених норм можна сформулювати правило, що будь-якій особі, у тому числі представнику, забороняється вести себе всупереч своїй попередній поведінці (заявам, твердженням, обіцянкам, фактичній поведінці і навіть бездіяльності) у тих випадках, коли така поведінка не пов`язує цю сторону і не примушує до послідовності дій в силу правочину чи іншого формально-правового ефекту. Якщо попередня поведінка особи сформувала в іншої сторони довіру і розумні очікування, то їх підрив у результаті непослідовності призведе до явної несправедливості.
Схожим є правовий висновок об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, сформульований у постанові від 10 квітня 2019 року за результатами перегляду справи № 390/34/17, щодо принципу добросовісності, який становить основу доктрини заборони суперечливої поведінки сторони правочину.
Як встановлено судами, 17 жовтня 2012 року між ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", повірений на підставі договору комісії на купівлю продаж цінних паперів №БК-3830 від 17 листопада 2010 року укладеного з ОСОБА_3 (покупець) та компанією LAFINER SOP TRADING LTD в особі представника за довіреністю - ОСОБА_2 (продавець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № БВ-3831/3830, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (прості іменні акції ПАТ "Проскурів" у документарній формі, у кількості 65861 шт., загальною номінальною вартістю пакету 3 293 050,00 грн.) на умовах передбачених цим договором.
В подальшому, наступного дня 18 жовтня 2012 року між ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест", повірений на підставі договору комісії на купівлю продаж цінних паперів №БК-3830 від 17 листопада 2010 року укладеного з ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3832/3830, зміст якого аналогічний договору №БВ-3831/3830 від 17.10.2012 року.
При цьому, загальна сума (вартість) цінних паперів в спірних договорах співпадає, та складає 6586,10 грн. 
З матеріалів справи вбачається, що при укладенні договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3831/3830 від 17 жовтня 2012 року ОСОБА_2 представляв інтереси компанії LAFINER SOP TRADING LTD, повноваження якого визначено у доданій "Доверенности на русском" від 17 грудня 2008 року, а при укладенні договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-3832/3830 від 18 жовтня 2012 року останній виступив покупцем цінних паперів. При цьому, колишній власник цінних паперів – компанія LAFINER SOP TRADING LTD дізналась про укладення спірних правочинів її довірителем лише 21 травня 2019 року.
З огляду на вищевказані обставини, враховуючи предмет, ціну, дату укладання, учасників спірних договорів, непослідовну поведінку сторін договору, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про невідповідність спірних договорів вимогам статті 238 Цивільного кодексу України.
При цьому, колегія суддів констатує підміну волі довірителя волею представника, що в свою чергу є підставою для визнання такого правочину недійсним, з огляду на те, що він вчинений опосередковано на користь представника.
Також колегією суддів враховується, що зі змісту листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №26/01/22978 від 03 жовтня 2019 року вбачається, що за результатом вчинення спірних правочинів відповідачами, юридична особа - власник акцій "Lafiner Sop Trading LTD" Кіпр, Лімассол, Гладстонос, 38, 22, розмір частки якого у ПАТ "Проскурів" до їх укладення становив 65861 шт. голосуючих простих іменних акцій (42,43430% статутного капіталу), після зміни пакета акцій розмір частки склав 0%. Розмір частки акціонера ОСОБА_2 до зміни пакета акцій становив 8276 шт. голосуючих простих іменних акцій (5,33223% статутного капіталу); розмір частки акціонера після зміни пакета акцій становить 74137 шт. голосуючих, простих іменних акцій (47,76653% статутного капіталу).
З огляду на те, що договори купівлі-продажу цінних паперів вчинені з порушенням норм частини 3 статті 238 Цивільного кодексу України, колегія суддів дійшла до висновку про наявність правових підстав для визнання спірних договорів недійсними на підставі частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.
Щодо заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" про застосування строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
За приписами статті 257 цього кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.
Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). 
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №911/3677/17.
Визначення початку відліку позовної давності міститься у статті 261 Цивільного кодексу України, зокрема відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.
Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила встановленого статтею 74 цього Кодексу, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16.
Отже, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.
З матеріалів справи вбачається, що позивач LAFINER SOP TRADING LTD дізнався про укладення спірних договорів з листа голови Наглядової ради ПАТ "Проскурів" Рудика І.Л. від 21 травня 2019 року.
Колегією суддів апеляційного суду з`ясовувалось питання щодо можливої поінформованості позивача про порушення своїх прав раніше, однак такого встановлено не було. Апеляційним судом враховано той факт, що єдиним представником LАFINER SOP TRADING LTD на території України був ОСОБА_2 , яким і було укладено оскаржувані договори в своїх інтересах та у випадку наявності будь-якої переписки адресованої позивачу, LАFINER SOP TRADING LTD не могло знати про такі факти.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідачами не доведено обізнаність позивачем про порушення свого права раніше вказаного останнім терміну, а тому позов подано LAFINER SOP TRADING LTD в межах трирічного строку позовної давності.
Щодо наданої ОСОБА_2 апеляційному господарському суду постанови про закриття кримінального провадження від 03 лютого 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами третьою та восьмою статті 80 ГПК України передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до частини третьої статті 269 зазначеного Кодексу докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Однак, згадана вище постанова про закриття кримінального провадження є новим доказом та не приймається колегією суддів до уваги, оскільки вказана постанова не існувала на момент ухвалення оскаржуваного рішення.
Крім того, з частини 6 статті 75 ГПК України в редакції Закону № 132-IX від 20.09.2019 була виключена постанова про закриття кримінального провадження як підстава, що звільняє від доказування. Зазначені в постанові про закриття кримінального провадження обставини були обов`язковими (до внесення вказаних змін – 20 вересня 2019 року) для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Порушень місцевим судом норм процесуального права при відкритті провадження у справі колегією суддів не встановлено.
Таким чином, доводи відповідачів, викладені у апеляційних скаргах, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Проскурів", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія ЦЕНТР-ІНВЕСТ" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі № 924/139/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 20 січня 2021 року у справі №924/139/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/139/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "28" квітня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.