ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7088/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                                                     Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач, апелянт, ГУ НП в Київській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13.12.2019 №674 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області;
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615;  визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 №674 о/с, поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з 14.12.2019, в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області рішення суду звернути до негайного виконання.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням Головне управління НП в Київській області звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції від 21 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Зокрема, апелянт зазначає, що звільнення позивача відбулося на підставі проведеного службового розслідування обставин участі ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді з наїздом на потерпілого ОСОБА_2 , який отримав тілесні ушкодження, у стані алкогольного сп`яніння. За висновками відповідача ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського , допустив порушення норм  та правил професійної етики та моралі, підірвав довіру та авторитет органів Національної поліції. При цьому за твердженнями апелянта під час проведення службового розслідування дотримано порядку та процедури його проведення, у зв`язку з чим останній вважає оскаржувані накази щодо накладення дисциплінарного стягнення та звільнення позивача зі служби в поліції законними та обґрунтованими.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року, відкрито провадження за апеляційною скаргою ГУ НП в Київській області, призначено справу до в порядку письмового провадження з 26 березня 2021 року. 
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що він заперечує обставини перебування у стані алкогольного сп`яніння під час участі у дорожньо-транспортній пригоді, зазначає, що матеріали службового розслідування не містять доказів, які б підтверджували знаходження у стані сп`яніння, а також зазнання потерпілим тілесних ушкоджень. Позивач наполягає на тому, що звільнення його зі служби відбулося під час знаходження у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується відповідними листками непрацездатності. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позивач проходив службу: у період з 26.06.2004 по 07.11.2015 - в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 08.02.2016 - в органах Національної поліції; з 10.03.2017 по 16.12.2019 - займав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
13.11.2019 на адресу начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України генерала поліції третього рангу Хоменко О.  від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла інформаційна довідка від 13.11.2019 №109, у якій повідомлено, що 13.11.2019 до Головного управління з Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції Почепця С.І.
Вказана інформація зареєстрована в Журналі отримання матеріалів єдиного обліку (ЖЄО) Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області за №28003 від 13.11.2019 року.
У довідці зазначено, що в ході попередньої перевірки встановлено, що 13.11.2019 ОСОБА_1 , перебуваючи з кермом автомобіля марки "Toyota Camry", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Бежівка в м. Бориспіль Київської області, не обравши безпечного інтервалу, допустив наїзд правим боком автомобіля на ОСОБА_2 , який котив велосипед у попутному напрямку, після чого ОСОБА_1 зник з місця події.
Надалі ОСОБА_1 було затримано свідком дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ та закритої травми грудної клітини.
До вказаної довідки додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що 13.11.2019 до реєстру внесені відомості за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України.
Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.11.2019 року №2463 призначено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського ВП ГУ НП в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 та можливого порушення службової дисципліни.
Пунктами 2 та 3 вказаного наказу для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію, від виконання службових обов`язків відсторонено інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового ОСОБА_1 з 14.11.2019 року.
За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією  складено висновок від 26.11.2019 року, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником поліції Нєбитовим А. 26.11.2019 року, у якому викладено вищенаведені обставини участі позивача у дорожньо-транспортній пригоді 13.11.2019 року.  
Того ж дня працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, внесено відповідні відомості до ЄРДР №62019100000001720 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою  статті 286 Кримінального кодексу України. Будь-якого процесуального статусу  ОСОБА_1 у порядку  статті 208 КПК України не визначався, останній не затримувався.
Також у висновку вказано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкі реакції, ОСОБА_1 здано зразки крові, які направлені до КОБ СМЕ на токсикологічне дослідження. Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887, виданого КОБ СМЕ, у зразках крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.
На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні №2 ДУ "ТМО МВС України в Київській області".
Вказаний перебіг подій підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та зібраними матеріалами.
Під час проведення службового розслідування встановлено, що 14.11.2019 року ОСОБА_1 відшкодував у повному обсязі шкоду ОСОБА_2 , спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.11.2019 року, що підтверджується заявою ОСОБА_2 , засвідченою 14.11.2019 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Кузьміченко О.А.
За висновками проведеного службового розслідування вбачається, що інформація щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, в його діях вбачаються порушення статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей  18,  23 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту "а" пункту 9, підпунктів "а", "б", "в", "г", "д" пункту 10 розділу 2  Правил дорожнього руху, які виразились у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим, незупиненні транспортного засобу після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ненаданні до медичної допомоги потерпілому, невиклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, неповідомленні про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення.
Вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції, у зв`язку з чим дисциплінарна комісія у висновку зазначила про необхідність звільнення    інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 за вчинення вказаних вище порушень.
Головним управлінням Національної поліції в Київській області 29.11.2019 року прийнято наказ №2615 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області", пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей  18,  23 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту "а" пункту 9, підпунктів "а", "б", "в", "г", "д" пункту 10 розділу 2  Правил дорожнього руху, які виразились у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим, незупиненні транспортного засобу після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ненаданні домедичної допомоги потерпілому, невиклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, неповідомленні про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.
На підставі вказаного наказу 13.12.2019 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області прийнято наказ №674 о/с про звільнення зі служби в поліції рядового поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції, за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77, з 16.12.2019 року.
Зазначені обставини стали передумовою звернення ОСОБА_1 до суду з даним адміністративним позовом, за результатами розгляду якого судом першої інстанції ухвалено рішення від 21 грудня 2020 року.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 21 грудня 2020 року колегія суддів виходить з того, що під час розгляду судом першої інстанції, виходячи з фактичних обставин справи, встановлено, що інспектором відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУ НП в Київській області капітаном поліції Бойко С.М., як членом дисциплінарної комісії, відібрані у ОСОБА_1 пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2019 року. Пояснення підписані позивачем 21.11.2019 власноруч.
Зазначеним спростовано доводи позивача про позбавлення його дисциплінарною комісією права на надання таких пояснень.
Також судом першої інстанції відхилені доводи позивача щодо обставин проведення службового розслідування в період його непрацездатності, як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, зокрема, частини третьої статті 16 Дисциплінарного статуту.
Отже, судом першої інстанції, а також і колегією суддів не встановлено обставин порушення відповідачем процедури    проведення службового розслідування стосовно  позивача.
Водночас, колегія суддів зазначає, що висновки дисциплінарної комісії щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства базуються на поясненнях ОСОБА_3 свідка дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_6 , який перебував на чергуванні у складі автопатруля разом з поліцейським ОСОБА_5 , що прибув на місце події за викликом. 
Разом з тим дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування не надано належної оцінки поясненням, відібраним у самого ОСОБА_1 , а окрім того матеріали службового розслідування не містять жодної інформації щодо відібрання пояснень від потерпілого ОСОБА_2 , як очевидця та особи, яка є безпосереднім  учасником події та, за твердженнями ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження. Колегія суддів погоджується із тим, що отримання пояснень від цієї особи є важливими та необхідними умовами для встановлення об`єктивної істини, всебічного з`ясування спірних обставин, а без отримання таких пояснень службове розслідування неможна вважати проведеним належним чином та у повному обсязі, враховуючи розбіжності у свідченнях осіб, які до того ж підтверджені документально.
Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що у висновку службового розслідування зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ та закритої травми грудної клітини. Разом    з тим,    матеріали службового розслідування не містять належних доказів того, що завдані ОСОБА_2 тілесні ушкодження заподіяні саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.11.2019 року.
У виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.11.2019 року вказаний діагноз ОСОБА_2 : струс головного мозку; закрита травма грудної клітини та не вказано про жодні скарги ОСОБА_2 на біль у лівій руці, про які зазначено у поясненнях ОСОБА_6 .
Навпаки, у виписці вказано, що зі слів хворого травму він отримав під час побиття невідомими.
При цьому відповідно до частини другої  статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України  обставини справи, які за  законом  мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, переконливих доказів заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1 ОСОБА_2 внаслідок ДТП, що сталася 13.11.2019 року, матеріали справи не містять.
Також у висновку службового розслідування зазначено, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкі реакції, ОСОБА_1 здано зразки крові, які направлені до КОБ СМЕ на токсикологічне дослідження. Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887, виданого КОБ СМЕ, у зразках крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.
Водночас, матеріали службового розслідування не містять висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887, виданого КОБ СМЕ, або його копії, а наявним є лише лист Територіального управління Державного бюро розслідування від 26.11.2019 №23640/03-2019 вих, у якому вказано, що згідно висновку судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.
В матеріалах справи наявний протокол №206 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння, складений 13.11.2019 року Комунальним некомерційним підприємством Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».
Вказане підприємство включено до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 №343-адм.
Отже, медичний огляд позивача проведений належною установою та у протоколі викладено таку інформацію про ОСОБА_1 : свідомість ясна, всебічно орієнтований вірно, порушень і змазаності мови не виявлено, дихання не змінене, 18 подихів за хвилину; пульс 100 за хвилину; артеріальний тиск 140/90 мм.рт.ст.; зіниці не змінені; реакція на світло жива (п.7), хода без хитань; в позі Ромберга стійкий; міміка звичайна; пальценосова проба без промахів, зі слів обстежуваного алкоголь не вживав, запаху алкоголю з роту немає.
В протоколі зазначено, що о 22 год. 10 хв. 13.11.2019 року здійснено забір крові ОСОБА_1 на алкоголь (п.12), проте у пункті 14 протоколу «Висновок огляду» жодної інформації не зазначено.
У письмових поясненнях по справі позивач наголосив на тому, що він не отримував копії висновку судово-токсикологічної експертизи. Будь-яких доказів, які б спростовували вказане твердження матеріали справи не містять, що, в свою чергу, ставить під сумнів дотримання порядку складання вказаного документа.
Відсутні результати токсикологічного дослідження біологічного матеріалу позивача щодо вмісту алкоголю і в матеріалах справи.
Як вбачається з наявних у справі матеріалів, оскільки копії матеріалів службового розслідування, які долучені до матеріалів справи, не містять висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887, на який є посилання у висновку службового розслідування, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою суду першої інстанції від 06.02.2020 року витребувано від відповідача висновок судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887 про виявлення в крові ОСОБА_1 етилового спирту в концентрації 1,64 %о. Також ухвалами суду від 05.03.2020 року та від 02.06.2020 року витребувано від Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві копію висновку судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887 про виявлення в крові ОСОБА_1 етилового спирту в концентрації 1,64 %о, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №62019100000001720.
Проте, відповідач та Територіальне управління Державного бюро розслідувань у місті Києві вимоги ухвал суду першої інстанції не виконали, витребувані документи суду не надали, у зв`язку з чим обставини перебування в момент дорожньо-транспортної події ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння залишився не доведеним.
Колегія суддів зазначає в цій частині, що в апеляційній скарзі апелянт жодним чином не коментує та не пояснює обставини ненадання до матеріалів справи висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 року №887, що додатково вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції в зазначеній частині.
Також судова колегія зазначає, що відповідачем не враховані обставини добровільного відшкодування позивачем заподіяної шкоди, між тим зазначені обставини є обов`язковими для врахування під час проведення службового розслідування та вирішення питання наявності достатніх передумов для застосування найсуворішого покарання за вчинений проступок - звільнення зі служби.
Отже, службове розслідування щодо ОСОБА_1 проведено без належного дослідження всіх обставин, які є необхідними для встановлення наявності або відсутності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, з чи погоджується й колегія суддів апеляційного суду. У даному випадку відповідачем  не дотримано принципу пропорційності при визначенні дисциплінарного стягнення за допущений позивачем проступок.
Наведене свідчить про достатність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615.
Окрім зазначеного , відповідно до частини першої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення  виконується  негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування,  не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності),  виконуються (реалізуються)  після його прибуття до місця проходження служби.
Отже, з наведених норм вбачається, що дисциплінарне стягнення може бути  застосовано  під час тимчасової непрацездатності поліцейського, однак виконується таке стягнення лише після закінчення періоду тимчасової непрацездатності особи.
Наведене правило кореспондується з положеннями частини третьої  статті 40 Кодексу законів про працю України, якою закріплено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.
У період з 05.11.2019 по 20.12.2019 (включно) позивач був тимчасово непрацездатним, про що свідчать довідки про тимчасову непрацездатність від 15.11.2019 №192, від 15.11.2019 №1817, від 26.11.2019 №50 та листок непрацездатності серії АДЮ №962057.
Отже, 13.12.2019 (дата прийняття наказу №674) входить до періоду тимчасової непрацездатності позивача.
Звільнення позивача зі служби в поліції наказом від 13.12.2019 №674о/с під час його тимчасової непрацездатності є реалізацією (виконанням) дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 29.11.2019 №2615. Тобто наказ від 13.12.2019 року №674о/с у розумінні статті 18 Дисциплінарного статуту є виконанням дисциплінарного стягнення, яке (виконання) в силу цієї ж норми може бути здійснено лише після прибуття особи, яка була тимчасово непрацездатна, до місця проходження служби (частина друга статті 18 Дисциплінарного статуту).
Оскільки наказ від 13.12.2019 року №674 о/с прийнятий відповідачем під час тимчасової непрацездатності позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також враховуючи підтвердженість обставин протиправності та необхідності скасування пункту 1 наказу від 29.11.2019 року №2615, визнанню протиправним та скасуванню підлягає й оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Київській області.
Згідно з частиною першою  статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII  (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується  Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до  Конституції  та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частин першої-другої  статті 19 Закону №580-VIII  у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед  законом  незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.
Колегія суддів зазначає також, що відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з адміністративного позову, позивачем не заявлялися вимоги щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом першої інстанції таке питання під час розгляду справи не вирішувалося.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права.   
У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду 21 грудня 2020 року - без змін.        
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області   залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач                                                                                                                                                                 О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                                                                                           Л.О. Костюк 

                                                                                                                О.Є. Пилипенко