КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року                                                                                                       місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 360/330/14-п                                            
номер провадження: 33/824/2421/2021                        
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М.,  за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років, з оплатним вилученням транспортного засобу, а саме, автомобіля «Фольксваген - Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 36 грн 54 коп.    
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 13 квітня 2021 року ОСОБА_1                      направив поштою на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року.
В обгрунтування клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що про постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року він дізнався 09 квітня 2021 року коли звернувся до уповноваженого органу з метою отримання посвідчення водія. Вказує, що йому не було відомо про розгляд справи судом першої інстанції 25 лютого 2014 року, судових повісток та копії оскаржуваної постанови він не отримував. Зазначає, що наявна у матеріалах справи судова повістка містить не його підпис, а повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду першої інстанції 26 лютого 2014 року, тобто, після розгляду справи та прийняття суддею оскаржуваної постанови від 25 лютого 2014 року. Тому вважає, що він не був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання. Також вказує, що наявна у матеріалах справи розписка про отримання 28 лютого 2014 року копії постанови судді Бородянського районного суду Київської області від                   25 лютого 2014 року містить не його підпис, та відрізняється від підпису на судовій повістці.         З урахуванням наведеного вважає, що він з поважних причин не міг оскаржити постанову судді першої інстанції в апеляційному порядку, а тому просить поновити йому  строк на апеляційне оскарження постанови судді Бородянського районного суду Київської області від                   25 лютого 2014 року.        
Заслухавши доповідь судді в частині вирішення клопотання, пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав заявлене клопотання та просив апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення цього клопотання з таких підстав.
 
Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції Україниосновними засадами судочинства є забезпечення права  на апеляційний перегляд справи  та у визначених законом випадках - на касаційне  оскарження судового рішення.
Процедура реалізації вказаної конституційної норми в даному випадку знаходить свій вираз у ч.2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Тобто, дана норма чітко пов`язує  вирахування строку на апеляційне оскарження  саме з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії.
Крім того, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі -                ЄСПЛ) вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.
В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження                  (пункту 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ  «Трух проти України»). При визначеності наявності поважності причин пропуску,  національний суд  насамперед має виходити із  наявності  об`єктивних причин, які  б унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або  вчасно вжити  заходів до оскарження судового рішення.
Матеріалами справи встановлено, що 25 лютого 2014 рокусуддею Бородянського районного суду Київської області прийнято постанову про визнання  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років, з оплатним вилученням транспортного засобу, а саме, автомобіля «Фольксваген - Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 . 
Також матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 повідомлявся судом першої інстанції про судовезасідання, призначене на                   25 лютого  2014 року о 09 год 30 хв., належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою реєстрації місця його проживання: АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2014 року за вказаною вище адресою реєстрації місця проживання ОСОБА_1 була отримана судова повістку, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомлення про вручення  поштового відправлення (а.с.10), однак в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважних причин неявки суду першої інстанції не повідомив і таких доказів він не надав апеляційному суду. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Також з наявної у матеріалах справи розписки вбачається, що 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 особисто отримав копію постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року, про що засвідчив своїм підписом (а.с.13)     
Однак ОСОБА_1 тривалий термін часу не вживав заходів щодо апеляційного оскарження постанови судді та подав апеляційну скаргу лише 13 квітня  2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку з дня винесення постанови судді першої інстанції.  
 
Доводи клопотання ОСОБА_1 про те, що на судовій повістці і розписці від                          28 лютого 2014 року містяться не його підписи, є необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду. 
У разі ухилення від явки до суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, може бути піддана приводу лише за розгляду тих справ, у яких присутність особи є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).
Статтею 277-2 КУпАП передбачено, що повістка, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи, вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніше, ніж за 3 доби до дня розгляду.
Проте вказана норма КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток.
Як зазначалось вище, 15 лютого 2014 року судом першої інстанції на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , направлялась судова повістка про виклик до суду, а саме, на                       25 лютого 2014 року о 09 год 30 хв., яка була вручена під підпис уповноваженій особі за вказаною адресою 22 лютого 2014 року, що підтверджується зворотнім  рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення(а.с.10). Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. 
 Також апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 не надав апеляційному суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у розписці від 28 лютого 2014 року про отримання копії постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року міститься не його підпис.
Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду першої інстанції 26 лютого 2014 року, тобто, після розгляду справи та прийняття суддею оскаржуваної постанови від                        25 лютого 2014 року, то вказана обставина не спростовує факту отримання судової повістки про виклик до суду 22 лютого 2014 року. 
Таким чином, оскільки постанова судді Бородянського районного суду Київської області, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років, була винесена 25 лютого 2014 року, а з клопотанням  про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 звернувся 13 квітня 2021 року, суд апеляційної інстанції не знаходить законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року. Наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можуть вважатися поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали йому вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу  ОСОБА_1  подав з пропуском строку на апеляційне оскарження і ним не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання   ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бородянського районного суду Київської області від 25 лютого 2014 року щодо  ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП - відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                      С.М.Верланов