П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1006/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді –	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є	
судді –	Коваля М.П.	
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року по справі №420/1006/21, прийнятого суддею Стефановим С.О. в порядку письмового провадження, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

I. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

25 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), в якому просила:
визнати протиправною та скасувати постанову Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №63485386 від 12.11.2020 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року позов був задоволений: визнана протиправною та скасована постанова Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №63485386 від 12.11.2020 року та стягнуто за рахунок асигнувань Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім гривень нуль копійок).
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року було стягнуто з Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 41407330) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень нуль копійок).

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ, УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Частково не погоджуючись з вказаним  рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що з урахуванням детального опису виконаних робіт, адвокатська винагорода у розмірі 22000 грн є співмірною та справедливою у даній справі.
Також апелянт вказує на те, що суд з власної ініціативи не має зменшувати розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи.
Не погоджуючись з вказаним  рішенням, Другий Київський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, у якій вважає вказане рішення прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні доказів сплати гонорару адвокату. Також, в поясненнях зазначено, що відповідно до перевірки відомостей в системі «Судова Влада» (https://court.gov.ua/fair/) було подано до Другого Київського ВДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м. Одеса) 14 позовів, що за своєю суттю є тотожними один одному, змінюється тільки назва постанови та по кожному позову надано докази на стягнення додаткових витрат на роботу адвоката майже на сутки роботи, які жодною оплатою не обґрунтовано, що призводить до висновку, що це просто спосіб заробітку коштів з держави. Крім того, відповідач зазначає, що відповідний опис робіт або Інші витрати є повністю завищеними та штучно виокремленими для імовірно безпідставного заробітку.

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2021 року  призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса).
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2021 року  призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав:

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом першої інстанції встановлено, що 22 січня 2021 року між адвокатом Руссу Анастасією Павлівною та ОСОБА_1 укладено Договір №11 (надалі – Договір) (а/с 65-67).
Згідно пункту 1 Договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнтові професійну правничу допомогу по повному представництву його інтересів в Одеському окружному адміністративному суді та іншу правничу допомогу щодо оскарження постанови Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 12.11.2020 року ВП №63485386 про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до п.2. Договору, адвокат зобов`язується надати клієнтові наступний обсяг послуг та робіт:
- послуга №1 - здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви - 6 годин;
- послуга №2 - підготовка позову щодо оскарження в суді вищенаведеної постанови державного виконавця - 8 годин.
Гонорар (винагорода) адвоката обчислюється за погодинною оплатою. При встановленні розміру гонорару (винагороди) Сторонами враховується складність справи, кваліфікація і досвіт адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час. Ціна (плата) виконаних робіт та наданих послуг (погодинна ставка) за один час роботи адвоката є 1000 (тисяча) гривень. Адвокат витрачає на обсяг послуг, що передбачений умовами цього договору, 14 годин свого часу. Загальний розмір гонорару - винагороди (витрат на професійну правничу допомогу) за даним договором є 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень. Клієнт зобов`язаний сплатити загальний розмір гонорари (14000 гривень) у повному обсязі після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції щодо оскарження вищенаведеної постанови виконавчої служби. Підстави для зміни розміру гонорару, умови повернення тощо застосовуються сторонами ті що передбачені нормами діючого законодавства України (Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Цивільний кодекс України тощо) (п.4. Договору).
27 січня 2021 року між адвокатом Руссу Анастасією Павлівною та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №11-1 до договору №11 від 22.01.2021 року (надалі – Додаткова угода) (а/с  68-69).
Згідно п.2. Додаткової угоди, у рамках договору №11-1 від 27.01.2021 року адвокат зобов`язується надати клієнтові додатковий обсяг послуг та робіт у справі № 420/1006/21: послуга №3 - складення додаткових пояснень, підготовка клопотання з додатками про приєднання до матеріалів справи доказів щодо розміру судових витрат тощо - 8 годин.
Гонорар (винагорода) адвоката обчислюється за погодинною оплатою. Ціна (плата) виконаних робіт та наданих послуг (погодинна ставка) за один час роботи адвоката є 1000 (тисяча) гривень. Адвокат витрачає на обсяг послуг, що передбачений умовами Додаткової угоди №10-1 від 27.01.2021 року 8 годин свого часу. Розмір гонорара - винагороди (витрат на професійну правничу допомогу) за даною Додатковою угодою є 8000 (вісім тисяч) гривень. Загальний розмір гонорару за договором №10 від 22.01.2021 року з Додатковою угодою №10-1 від 27.01.2021 року складає - 22000 (двадцять дві тисячі гривень) за 22 години роботи. Клієнт зобов`язаний сплатити загальний розмір гонорару (22000 гривень) у повному обсязі після набрання законної сили рішенням суду першої інстанції щодо оскарження вищенаведеної постанови виконавчої служби (п.3. Додаткової угоди).
Згідно доданого до заяви Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 04 лютого 2021 року (далі - Акт) (а/с 70-73), адвокат - виконавець послуг, з однієї сторони, і отримувач послуг, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що роботи та послуги, що передбачені вищенаведеними Договором та Додатковою угодою до нього, а саме (зміст та обсяг господарських операцій, одиниця виміру господарських операцій):
- послуга №1 - здійснення побачення з клієнтом і збір доказів, необхідних для підготовки позовної заяви - 6 годин;
- послуга №2 - підготовка позову щодо оскарження в суді вищенаведеної постанови державного виконавця - 8 годин;
- послуга №3 - складення додаткових пояснень, підготовка клопотання з додатками про приєднання до матеріалів справи доказів щодо розміру судових витрат тощо - 8 годин.
Відповідно до п.п.2-5. Акту, загальна тривалість часу на виконання вищенаведених робіт - 22 години. Почасова ставка виконавця послуг - 1000 гривень. За виконану роботу отримувач послуг сплачує виконавцю послуг винагороду у розмірі - 22000 гривень. У отримувача послуг претензій до якості виконаних робіт немає.
Згідно рахунку на оплату за виконані роботи (надані послуги) від 04 лютого 2021 року, клієнт повинен сплатити адвокату винагороду у розмірі 22000,00 грн. (а/с 74-77).

V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)ТА ВИСНОВКИ СУДУ:

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч.2-4 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок до ведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За правилами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина дев`ята статті 139 КАС України).
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Апеляційний суд вважає, що  визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічна правова позиція викладена у  додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 по справі № 922/1163/18.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З наведеного вбачається, що компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 910/15944/17. 
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України виходить із наступного:
- дана справа відноситься до незначної складності;
- позовна заява фактично складена на 3 аркушах;
- позов носить немайновий характер;
- розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року по справі №905/1795/18,
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
(6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами 
У підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Отже, підставою для відшкодування судових витрат на правову допомогу є, зокрема, наявність належних та допустимих доказів щодо взаємозв`язку між сплаченими позивачем спеціалісту у галузі права коштами та наданою йому правовою допомогою на підставі відповідного договору, який стосується безпосередньо підготовки процесуальних документів та супроводження даної судової справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №818/1371/17.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року по справі №922/2685/19.
Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а також заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу викладені у письмових поясненнях, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 22 000,00 грн. не є співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у детальному опису робіт (наданих послуг) переліком.
Крім того, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена на підставі постанови Управління безпеки дорожнього руху Департаменту патрульної поліції Національної поліції України серії 1АВ №00609082 від 28.07.2020 року про накладення штрафу у розмірі 255 гривень.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, але аналіз об`єму роботи  адвоката по інших справах , які були розглянуті судом не може здійснюватися судом при розгляді цієї справи. 
Враховуючи вищевикладене та обставини справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції  щодо наявності підстав для часткового відшкодування судових витрат на правничу допомогу, так як співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 2 000 грн. (дві тисячі гривень).
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані та додержані норми матеріального та процесуального права, справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі, судове рішення прийнятне та підписано суддею, який зазначений у судовому рішенні.
Апеляційний суд доходить до висновку, що у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, додаткове рішення суду 1-ої інстанції залишити без змін та також вважає, що відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст. 6 та ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 132, 134, 135, 139, 242, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) – залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року –  без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання  ,та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду  протягом 30-ти днів.
 
Повне рішення складене та підписане  07.04.2021 року

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Зуєва Л.Є.