П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/7503/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
08 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Драчук Т. О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просила суд: 
- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Вінницькій області у формі рішення № 025650003779 від 19.11.2020 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з 12.11.2020, з моменту звернення з заявою про призначення пенсії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2021 позов задоволено частково, ухвалено: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 №025650003779 від 19.11.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах період роботи з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, із урахуванням викладених висновків суду.
- у задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд фактично розглянув вимоги, які не були заявлені у позові, чим істотно звузив права та законні інтереси позивача, не надав належної оцінки доводам позивача про необхідність включення до пільгового стажу періодів роботи позивача з 05.06.1985 по 21.07.1989, з 21.07.1989 по 23.10.2005.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у частині відмови у задоволенні позову, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи з 05.06.1985 по 31.12.1991. Враховуючи вище викладене, відповідний період було зараховано до пільгового стажу роботи, що фактично становить 6 років 6 місяців 27 днів. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 19.05.1985 року, що видана на ім`я ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_4 відповідно свідоцтва про шлюб від 05.04.1986 серії НОМЕР_2 ) з 05.06.1985 по 21.07.1989 позивач працювала дояркою, а з 21.07.1989 по 23.10.2005 – свинаркою в Юзефо-Миколаївському цукрокомбінаті, який 19.12.1995  реорганізований в сільськогосподарське акціонерне товариство “Юзефо-Миколаївське”. У період з 01.11.2005 по 14.04.2008 ОСОБА_1 працювала свинаркою в ТОВ “Арчі”.
12.11.2020 позивач звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області через Козятинський відділ обслуговування громадян з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення №025650003779 від 19.11.2020  про відмову у призначенні пенсії за віком, у якому вказується, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи з 05.06.1985  по 31.12.1991. Щодо періодів роботи ОСОБА_1 у ТОВ “Арчі” з 01.11.2005 по 14.04.2008 відповідач зазначає, що  заявницею надано уточнюючу довідку про пільговий характер роботи №167 від 11.09.2020, видану ТОВ “Арчі”, згідно якої вона дійсно в період з 01.11.2005 по 14.04.2008 працювала свинаркою в даному господарстві та повністю виконувала норми обслуговування тварин; та індивідуальні розцінки для працівників свиноферми ТОВ “Арчі” за 2006-2008 роки, якими встановлено норми обслуговування тварин. Проте, на переконання сторони відповідача, документального підтвердження про фактичне виконання заявницею встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин не надано. Окрім того, з назви підприємства - ТОВ “АРЧІ”, неможливо однозначно встановити приналежність даного підприємства до сільськогосподарських підприємств. З огляду на наведене, рішенням №025650003779 від 19.11.2020 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.5 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з огляду на відсутність у неї необхідного пільгового стажу роботи свинаркою - 20 років.
Позивач вважає вказану відмову протиправною, а тому звернулась до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в рамках даної адміністративної справи було підтверджено стаж роботи позивача на посаді свинарки за період з 01.11.2005 по 14.04.2008. Водночас, зі змісту рішення №025650003779 від 19.11.2020 вбачається, що рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці ( ОСОБА_1 ) підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи лише з 05.06.1985 по 31.12.1991. Проте, суд не надає оцінку рішенню комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні щодо зарахування вказаного періоду, адже позивач не оскаржує останнє. Відтак, суд позбавлений можливості встановити обставини, що слугували підставою для прийняття такого рішення та відповідно надати їм оцінку. Окрім того, ні стороною позивача, ні стороною відповідача не надано суду зазначеного рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 05.06.1985 року по 23.10.2005 року на посадах доярки та свинарки. Отже, стажу, підтвердженого рішенням комісії та даним рішенням суду, недостатньо для набуття позивачем права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже загальна кількість пільгового стажу ОСОБА_1 становить трохи більше 10 років, при необхідному в 20 років.
З огляду на наведене, оскільки права ОСОБА_1 в даному випадку є порушеними, і прийняття рішення на користь позивача належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах період роботи з 01.11.2005 року по 14.04.2008 року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із урахуванням викладених висновків суду.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.
Таким чином, суд доходить висновку, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт дояркою, досягнення відповідного віку, а також наявність стажу дояркою понад 20 років.
Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи та тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №637 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.
Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (Порядок №22-1), передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на час звернення з заявою до відповідача страховий стаж позивача становив 27 років 7 місяців 1 день.
Відмовляючи у призначені пільгової пенсії ОСОБА_1 у спірному рішення відповідач вказав, що у позивача відсутній необхідний 20-річний стаж роботи, який дає право на призначення даного виду пенсії. 
Також у рішенні від 19.11.2020 №025650003779 відповідач надає оцінку періоду роботи ОСОБА_1 у ТОВ “Арчі” з 01.11.2005 по 14.04.2008 та в якості підстави для не зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача вказує: відсутність документального підтвердження про фактичне виконання заявницею встановлених на підприємстві норм обслуговування тварин; неможливість однозначно встановити із назви підприємства – ТОВ “Арчі” його приналежність до сільськогосподарських підприємств.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано безпідставними вказані посилання відповідача з огляду на наступне.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до цього нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві.
Отже, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою або ж свинаркою і про виконання встановлених норм обслуговування.
Згідно з уточнюючої довідки від 11.09.2020 №167 ОСОБА_1 працювала свинаркою з 01.11.2005 (Наказ №10 від 01.11.2005) по 14.04.2008 (Наказ №46к-а від 14.04.2008). Окрім того, позивачем надано індивідуальні розцінки для працівників свиноферми по ТОВ “Арчі” за 2006, 2007, 2008 роки, якими визначено норми обслуговування, розряд та розцінку.  Тобто, ТОВ “Арчі” визначено індивідуальні розцінки, проте, відомостей про виконання норм обслуговування кількості тварин свинарками у товариства відсутні. 
При цьому, ГУ ПФУ у Вінницькій області у рішенні від 19.11.2020 №025650003779 також не заперечує факт роботи позивача у період з 01.11.2005 по 14.04.2008 свинаркою в ТОВ “Арчі”.
Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні свинаркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для свинарок господарства за вищевказані роки на підприємстві, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою свинарка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року та 7 лютого 2019 року №№709/1360/17, 699/155/17.
Варто також зауважити, що право на належне пенсійне забезпечення є конституційним правом позивача. Воно є абсолютним та на нього не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що достатніми для доведення факту роботи ОСОБА_1 свинаркою у період з 01.11.2005 по 14.04.2008 є записи №7-8 на аркуші 6 трудової книжки серії НОМЕР_3 від 19.05.1985 та наявні у матеріалах справи довідка №167 від 11.09.2020 про підтвердження роботи свинаркою у період з 01.11.2005 по 14.04.2008, а також індивідуальні розцінки для працівників свиноферми за 2006-2008 роки.
Крім того, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що така підстава для відмови, як неможливість однозначно встановити приналежність ТОВ “Арчі” до сільськогосподарських підприємств є формальною, адже відомості при види діяльності такого товариства є загальнодоступними, окрім того неможливість ГУ ПФУ у Вінницькій області встановити приналежність підприємства з огляду лише на його найменування не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії. 
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне
Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, задоволення позовної вимоги про визнання протиправною відмови у призначені пенсії не є належним способом захисту прав позивача, оскільки, у спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав є саме скасування рішення, адже, саме по собі визнання відмови відповідача протиправною не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливають на обсяг прав та інтересів ОСОБА_1 .
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність визнання протиправним рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області №025650003779 від 19.11.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.
Однією з підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах для жінок, які працюють (працювали) доярками (операторами машинного доїння), свинарками операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства є саме наявність стажу на зазначених роботах не менше 20 років.
Так, у ході розгляду даної справи підтверджено стаж роботи позивача на посаді свинарки за період з 01.11.2005 по 14.04.2008. Встановлено, що ОСОБА_1 з 05.06.1985 по 21.07.1989 працювала дояркою, а з 21.07.1989 23.10.2005 працювала свинаркою в Юзефо-Миколаївському цукрокомбінаті, який 19.12.1995 реорганізований в CAT “Юзефо-Миколавське”. 
Разом з цим, за змістом рішення №025650003779 від 19.11.2020, рішенням Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці ( ОСОБА_1 ) підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи лише з 05.06.1985 по 31.12.1991. Тому, відповідачем фактично зараховано до пільгового стажу роботи лише 6 років 6 місяців 27 днів. 
При цьому, сторонами не подано до суду зазначеного рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 05.06.1985 по 23.10.2005 на посадах доярки та свинарки, а позивач не оскаржує таке рішення.
Таким чином, суд  позбавлений можливості встановити обставини, що слугували підставою для прийняття  рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні заявниці ( ОСОБА_1 ) підтверджено до пільгового стажу роботи свинаркою-оператором період роботи лише з 05.06.1985 по 31.12.1991 та відповідно надати їм оцінку. 
Водночас, стажу, підтвердженого рішенням комісії та судовим рішенням у даній справі, недостатньо для набуття позивачем права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, адже загальна кількість пільгового стажу ОСОБА_1 становить трохи більше 10 років, при необхідному в 20 років.
Оскільки права ОСОБА_1 в даному випадку є порушеними, і прийняття рішення на користь позивача належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовна вимога зобов`язального характеру підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах період роботи з 01.11.2005 по 14.04.2008 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, із урахуванням викладених висновків суду.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Драчук Т. О.