ц[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
09 квітня 2021 року                                                                                           м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно постанови, ОСОБА_1 10.10.2020 року о 03 год. 10 хв., в м. Києві на просп. Перемоги, 3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
На дану постанову захисник Кузьмін Є.О., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2021 року, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закрити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 280 КУпАП, оскільки суд розглянув справу стосовно ОСОБА_1  без ретельного з`ясування всіх обставини даної справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
При цьому апелянт зазначає, що працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року), оскільки після зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_1 , останній відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, оскільки не довіряв цьому приладу, однак поліцейський не направив ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення його огляду на стан сп`яніння лікарем-наркологом та безпідставно склав стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п.2.5 ПДР України, що є порушенням вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І зазначеної цієї Інструкції.
За таких обставин, оскільки водій ОСОБА_1 після відмови від проходження  огляду на місці зупинки транспортного засобу, останній не направлявся поліцейським до медичного закладу, апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Вислухавши пояснення захисника Кузьміна Є.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Кузьміна Є.О., з огляду на наступне. 
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Проте, вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані не були, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. 
 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.
 
За приписами пункту 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції» (затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
 
При цьому, частиною 5 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
 
Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя в оскаржуваному рішенні послався на протокол про адміністративне правопорушення, дані відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як на докази порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Проте, згідно даних наявного у справі відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 3), після відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», поліцейським не було запропоновано водію пройти такий огляд у в медичному закладі і в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ОСОБА_1  направлявся поліцейським до найближчого закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності у нього стану сп`яніння, що є порушенням вимог ч.3 ст. 266 КУпАП та п.7 Розділу І вищезазначеної Інструкції
 
Крім того, зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2) вбачається, що останні засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження тесту на стан на стан алкогольного сп`яніння, що суперечить обставинам викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.10.2020 року складеному стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), де зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.
 
Отже, вказаний протокол, який був складений стосовно водія ОСОБА_1 за порушення ним п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не містять даних про те, що висуваючи водію  ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було дотримано порядок проведення такого огляду, передбачений ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією.
 
Переглядаючи оскаржувану постанову в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння і складений стосовно ОСОБА_1  протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не можна вважати належним доказом порушення останнім п.2.5 ПДР України, оскільки процедура такого огляду була проведена з порушенням встановленого порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та вищевказаною Інструкцією.
 
За наведеним, оскаржувана постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.01.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.
 
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.  

                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                                І.М. Сілкова   

 

 

 

Справа №760/23987/20; Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Провадження №33/824/917/2021
Головуючий у І інстанції - Педенко А.М. 
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.