Справа № 459/570/20                                Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І. 
Провадження № 22-ц/811/155/21                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        12 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.   
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 листопада 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:
Представник позивача просив стягнути з відповідача 75367,26 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.01.2015.На обґрунтування позову послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16.01.2015 відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Умов укладеного договору належним чином не виконав. У зв`язку з цим утворилася заборгованість за кредитом. Також стверджує, що при підписанні анкети-заяви відповідач ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позичальник отримав кридитний ліміт на кредитну картку та активно користувався кредитним лімітом Банку, що прослідковується у розрахунку заборгованості. Вважає, що судом помилково відмовлено в частині позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту. 
Просить рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту в розмірі 57564,04 грн скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в цій частині, в іншій частині рішення залишити без змін.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2015 ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про отримання кредитної картки та приєднання до Умов і Правил Надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк».
В своїй анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви відповідача вбачається, що він ознайомився та згідний з Умовами та правилами банківських послуг, Тарифами банку.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № б/н від 16.01.2015 за ним станом на 09.01.2020 за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 75367,26 грн, яка складається з наступного: 57564,04 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5163,39 грн – заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст.625 ЦК України; 8574,72 грн – нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн – штраф (фіксована частина); 3565,11 грн – штраф (процентна складова).
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві, що слід розцінювати як те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов ознайомився відповідач та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що відповідач отримав на своє ім`я одну із карток перелічених в заяві-анкеті та інформації щодо розміру суми та отримання відповідачем кредиту відповідно до договору від 06.01.2015.
Проте, колегія суду з такими висновкоми не зовсім погоджується з огляду на наступне.
На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 16.01.2015, яка підписана сторонами (а.с.14).
Випискою по рахунку, що подана банком до суду, стверджується використання боржником суми кредитного ліміту, що спростовує заперечення боржника про отримання кредитних карток, відсутність доказів зарахування коштів на карти в межах договору(а.с126-142).
З даної виписки по рахунку клієнта банку убачається, що відповідач здійснював неодноразові розрахунки кредитними коштами та здійснював погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу за кредитним договором і обов`язків, які виникли з цього договору.
З розрахунку заборгованості убачається, що позичальником фактично отримано кошти у розмірі 115 932,03 грн.
Проте з виписки по рахунку в графі «сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості» за період із 16.01.2015 до 02.01.2020 становить 74 477,25 грн. 
У заяві позичальника від 16.01.2015, підписаній сторонами, відсутні умови договору про нарахування відсотків за користуванням кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, чи інших видів відповідальності.
Враховуючи наведене, оскільки сума заборгованості за тілом кредиту була частково погашена відповідачем, то сума заборгованості становить 41 454, 78 грн( 115 932,03 грн – 74 477,25 грн = 41454,78 грн).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у стягненні заборгованості за тілом кредиту у розмірі 41 454,78 грн фактично використані кошти.
Тому заборгованість за тілом кредиту в сумі 41 454,78 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, апеляційним судом не переглядається.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно виписки по рахунку наданого позивачем убачається, що відповідач 21.11.2018, здійснив поповнення готівкою карти № НОМЕР_1 на суму 2488 грн, тому посилання відповідача на те, що банк пропустив строк позовної давності не беруться до уваги та спростовуються матеріалами справи.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині заборгованості за тілом кредиту, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог частково та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 454,78 грн. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 27 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту - скасувати. 
Постановити нове рішення в цій частині. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 41 454,78 грн. 
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.05.2021

Головуючий 
Судді