Дата документу 01.06.2021 Справа № 316/1757/20

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01червня 2021 року м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 316/1757/20
Провадження №22-ц/807/2227/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кримської О.М.,
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В., 
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, про визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії,
В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради про визнання договору укладеним на умовах передбачених нормативним актом обов`язкової дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , де і проживає на даний час. 
З метою виконання вимог Закону «Про житлово-комунальні послуги» щодо впорядкування договірних відносин, він звернувся до служби зі збуту житлово-комунальних послуг КП «ТВК» ЕМР, де попросив примірник договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 
Після ознайомлення з проектом договору та виявлення невідповідностей Типовому договору, самостійно підготував проект Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення у повній відповідності з «Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 630 та з супровідним листом направив у двох екземплярах на адресу відповідача для узгодження. 21.05.2020 позивачу повернувся проект договору з відмовою відповідача у його підписанні у запропонованій редакції.
Позивач просив визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, запропонований до укладання 04.05.2020 року.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що суд неповно встановив обставини, які мають значення для справи та не з`ясував, які правові норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що зазначаючи по неузгодженість норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положень Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 в редакції постанови КМУ від 03.09.2009 № 933 в судовому рішенні не зазначено, які саме положення Типового договору не відповідають нормам закону. Позивач вважає помилковим посилання на положення Господарського Кодексу України, оскільки останні не регулюють відносини зі споживачами. Позивач вважає, що дата початку надання послуг з централізованого опалення не впливає на можливість задоволення позовних вимог, а запропонована ним редакція договору повністю відповідає положенням Типовому договору, проте без самовільно внесених відповідачем додаткових положень що звужують права споживачів таких послуг. 

Відповідач КП «Тепловодоканал» своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, що у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення. 

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, направив до апеляційного суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Відповідач КП «Тепловодоканал» в судове засідання представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджено рекомендованим повідомленням наявним в матеріалах справи (а.с.88).

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2020 року позивач звернувся до Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради з заявою про укладення договору з надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, з додатком проекту договору (а.с.7).

Листом від 13.05.2020 року за №1583 відповідач повідомив ОСОБА_1 про свою незгоду з запропонованим позивачем договором та повернув його (а.с.8).

Як передбачено ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. 
Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

Як передбачено п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема, готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором, а у відповідності до положень п. 1 ч. 2 ст. 7 цього ж Закону, індивідуальний споживач, серед іншого, зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Як передбачено ч. 1,2 ст. 12 Закону «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Як передбачено п. 1,2 ст. 4 вказаного Закону до повноважень Кабінету Міністрів України належать: затвердження правил надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком, (Постанови КМ № 830, № 1182); затвердження типових договорів про надання (постачання) комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) та послуг з управління багатоквартирним будинком, (Постанови КМ № 830, № 1182). 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Тепловодоканал» про визнання договору укладеним, суд першої інстанції виходив з того, що запропоновані позивачем умови договору, не відповідають положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який було прийнято 09.11.2017, окремі положення якого набрали чинності 01.05.2019.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. 

За змістом роз`яснень Мінрегіону щодо введення в дію з 01.05.2019 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» було зазначено наступне.
З 1 травня 2019 року в повному обсязі введено в дію Закон України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон).
З цієї дати визнано таким, що втратив чинність Закон України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з вказаним Законом визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг, нову систему взаємовідносин, що виникатимуть у процесі надання та споживання цих послуг, передбачено різні моделі договірних відносин у сфері комунальних послуг, а також визначено особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку, змінено підходи до формування тарифів на комунальні послуги та нарахування плати споживачам, запроваджено відповідальність за неналежне виконання договору як для виконавців комунальних послуг, так і для споживачів цих послуг.
Практична реалізація нововведень, передбачених Законом, можлива за умови укладення договорів про надання комунальних послуг за правилами та особливостями, визначеними Законом (тобто, нових договорів про надання комунальних послуг).

Як вбачається зі змісту примірника «Договору про надання послуг» без дати на дев`яти аркушах, що містить підпис ОСОБА_1 на укладанні якого наполягає позивач, проект вказаного договору було складено у відповідності до положень «Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 зі змінами внесеними постановою КМУ від 03.09.2009 № 933.

Однак, до Постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 не вносились зміни на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» після його прийняття. 

При цьому положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» які були наведені вище, визначають, що типові договори про надання (постачання) комунальних послуг затверджені на виконання вказаного закону саме постановами Кабінету Міністрів України № 830 та № 1182.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що Закон України «Про житлово–комунальні послуги», є законом, тобто актом вищої юридичної сили по відношенню до постанови КМУ № 630 від 21.07.2005, прийнятий пізніше і підлягає застосуванню до спірних правовідносин. 

Так постановою КМУ від 21 серпня 2019 р. № 830 було затверджено «Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», вказані правила також містять зразки (тексти) Типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії, як з індивідуальним споживачем так і з колективним, чи власником (користувачем) будівлі. 
Постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. № 1182 також було затверджено «Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води», які за своїм змістом містять варіанти Типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води для індивідуальних та колективних споживачів, власників будівлі. 

Вказані постанови прийняті Кабінетом Міністрів України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” та визначають, що послуги надаються споживачу згідно з умовами типового договору про надання послуги, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про житлово-комунальні послуги”, та вимогами цих Правил.

Таким чином, після набрання чинності Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори між споживачем комунальних послуг та виконавцем таких послуг, укладаються (переукладаються) з урахуванням вимог постанов Кабінету Міністрів України № 830 та № 1182 та повинні відповідати типовим договорам встановленим вказаними постановами, в залежності від виду комунальної послуги та інших особливостей. 

Відповідно до інформації з електронної сторінки КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради в мережі інтернет, розміщеної за посиланням https://www.en.gov.ua/vikonavchi-organi-misyko-radi/komunalyne-pdprimstvo-teplovodokanal, вказане підприємство розміщує інформацію для споживачів та зразки Типових договорів про надання послуг з водопостачання і водовідведення та про надання послуг з централізованого опалення. 
Вказані зразки Типових договорів розміщені на офіційній сторінці відповідача КП «Тепловодоканал», є іншими за своєю формою та змістом, аніж «Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджений постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 р. № 630. 

Оголошення розташоване на сторінці КП «Тепловодоканал» ЕМР у мережі «Фейсбук», роздруківку якого надав позивач (а.с. 39), яке не містить дати його створення, не приймається колегією суддів, як належний доказ.

Отже, твердження апеляційної скарги про те, що КП «Тепловодоканал» ЕМР наразі укладає договори зі споживачами відповідно до Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 є неприйнятними. 

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорював зміст договору про надання комунальних послуг, викладеного відповідачем КП «Тепловодоканал» ЕМР, та зазначав, що положення п. 1.4.1 не відповідають п. 13.1 ДБН В.2.5-64:2012 та вказував, що відповідач виключив певні пункти із своєї редакції договору.

Водночас вказані доводи, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки дані обставини не входять до предмету доказування у цій справі, в якій вирішувались позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання укладеним договору про давання комунальних послуг в редакції складеної позивачем. 

В апеляційній скарзі міститься посилання на порушення судом першої інстанції норм процесуального закону, яке виразилося в тому, що відповідач КП «Тепловодоканал» подало відзив на апеляційну скаргу пізніше строку визначеного ухвалою суду про відкриття провадження у справі, такий відзив за формою не відповідає положенням ст. 178 ЦПК України, та судом тричі відкладались засідання у даній справі на підставі заяв відповідача. 

Положення ч. 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції від 23.05.2020 містили застереження, відповідно до якого: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін, внесених   Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року встановлено карантин, який неодноразово продовжувався в тому числі і на території Запорізької області. 

Як вбачається з матеріалів справи уповноваженою особою відповідача КП «Тепловодоканал» 25.06.2020 було отримано копію ухвали Енергодарського міського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 05.06.2020, копію позовної заяви з додатками.

23.07.2020 до суду першої інстанції надійшов відзив КП «Тепловодоканал» на позовну заяву. 

Враховуючи, що приписи процесуального закону, що діяли на той час передбачали продовження строків на подання відзиву під час дії карантину, а постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» було продовжено дію карантину на всій території України, колегія суддів вважає такі твердження апеляційної скарги безпідставними. 
Окрім цього, тривалість розгляду справи, чи відсутність у відзиві на позов ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 чи офіційної електронної адреси сторін не вплинула на правильність судового рішення. 

В свою чергу посилання позивача на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12, не впливає на висновки колегії суддів, оскільки проект договору про надання послуг, про визнання укладеним якого ОСОБА_1 заявлено вимоги, не відповідає положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги», про що зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова