ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року                                                                                   Справа № 924/249/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В.
за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився  
відповідача: представник не з`явився  

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплантеко" 
на ухвалу Господарського суду Хмельницької області про відмову у забезпеченні позову,
постановлену 18.03.2021 у справі № 924/249/21 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплантеко" м. Луцьк
до Фермерського господарства "Золотий жайвір" м. Волочиськ Хмельницької області
про стягнення 397855 грн 12 коп. 50 % річних

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 18.03.2021 у справі № 924/249/21, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроплантеко» м. Луцьк (вх.№ 05-08/616/21 від 17.03.2021) про забезпечення позову відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроплантеко» від 17.03.2021 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також кошти відповідача, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову у справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроплантеко», не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 18.03.2021 у справі № 924/249/21 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ТОВ «Агроплантеко» про забезпечення позову повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує:
- відповідач виконав зобов`язання по договору № 51 від 28.04.2017 з порушенням термінів, встановлених даним правочином, внаслідок чого позивачем було нараховано відповідачу проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 50 % річних від простроченої суми відповідно до п. 8.2 Договору поставки в розмірі 397 855,12 грн;
- суд дійшов невірного висновку стосовно того, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, не містить доказів на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо необхідності забезпечення позову;
- позивач довів суду факт укладення договору поставки, факт відвантаження відповідачу товару, факт часткової оплати заборгованості з порушенням термінів оплати, встановлених у договорі поставки, факт уникнення відповідачем зобов`язань за цим договором, факт наявності стосовно відповідача виконавчих проваджень, факт наявності значної кількості судових проваджень, стороною яких є відповідач. До заяви про забезпечення позову позивачем було додано копію витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та копію досьє на компанію - ФГ «Золотий жайвір», що в свою чергу містить достовірну інформацію з офіційних державних реєстрів щодо судових та виконавчих проваджень, боржником у яких є відповідач;
- Господарським судом Хмельницької області не було взято до уваги, що права та охоронювані законом інтереси позивача порушуються відповідачем, оскільки борг вчасно не сплачувався, а заявлені заходи забезпечення позову є співмірними предмету позову, не перешкоджають у здійсненні відповідачем господарської діяльності та є гарантією виконання судового рішення;
- умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення;
- виконання в майбутньому судового рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а отже застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову. 
Таким чином, на думку скаржника, Господарським судом Хмельницької області при постановленні ухвали від 18.03.2021 неповно встановлено обставини, що мають значення для даної справи, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як така, що прийнята із порушенням норм процесуального права.    
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроплантеко» на ухвалу Господарського суду Хмельницької області про відмову у забезпеченні позову від 18.03.2021 у справі № 924/249/21, розгляд справи призначено на 24.05.2021 об 14:15 год.
26.04.2021 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства «Золотий жайвір» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 3505/21), в якому відповідач заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову залишити без змін /а.с. 70/.
В призначене судове засідання 12.08.2020 учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. 
Разом з тим, 24.05.2021 від ТОВ «Агроплантеко» надійшло клопотання (вх.№ 4167/21), яким позивач просив розгляд даної справи здійснювати без участі його представника за наявними доказами у справі.
В свою чергу, відповідачем  ФГ «Золотий жайвір» на електронну адресу суду подано клопотання (вх.№ 4026/21) від 18.05.2021 про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку перебуванням повноважного представника в іншому судовому засіданні Теребовлянського районного суду Тернопільської області по справі № 606/2131/17, про що свідчить відповідний витяг із сайту суду. 
Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд враховує.
Згідно з ч. 11 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. 
При цьому відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.
Як вбачається з клопотання ФГ «Золотий жайвір» відповідач вказує, що його представник 24.05.2021 перебуватиме в судовому засіданні Теребовлянського районного суду Тернопільської області по справі  № 606/2131/17, а тому останній не має можливості з`явитися в призначене судове засідання.
Судова колегія зазначає, що відповідач ФГ «Золотий жайвір» був своєчасно, 22.04.2021, повідомлений про дату, час і місце розгляду   справи 24.05.2021, про що може свідчити рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 64/, відповідно, мав достатньо часу забезпечити явку в судове засідання іншого представника, оскільки діюче законодавство не обмежує представництво інтересів в суді певним колом осіб.
Отже, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає, оскільки   повідомлені ним причини неявки   судом апеляційної інстанції поважними не визнаються.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки ухвалою суду від 19.04.2021, якою призначено розгляд справи № 924/249/21 на 24.05.2021, явку сторін визнано на власний розсуд, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними в ній матеріалами та за відсутності учасників судового процесу, належним чином повідомлених про час та місце судового засідання, не явка яких не перешкоджає перегляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд 

ВСТАНОВИВ :

В березні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроплантеко» звернулось до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Фермерського господарства «Золотий жайвір» про стягнення 397   855 грн 12 коп. - 50% річних, нарахованих відповідно до п. 8.2 Договору поставки № 51 від 28.04.2017, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного Договору поставки.
Разом із позовною заявою ТОВ «Агроплантеко» подано до суду заяву про забезпечення позову (вх.№ 05-08/616/21 від 01.06.2020), у якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно Фермерського господарства «Золотий жайвір» (код ЄДРПОУ 35578504), а також просить суд накласти арешт на виявлені в ході примусового виконання ухвали про вжиття заходів забезпечення позову грошові кошти ФГ «Золотий жайвір».
В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що як вбачається з даних Витягу з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Єдиного державного реєстру судових рішень, відносно відповідача - Фермерського господарства «Золотий жайвір» наявні 4 виконавчих провадження, з яких 3 ще не завершені, а також значна кількість судових проваджень, внаслідок задоволення яких може бути істотно ускладненим виконання рішення суду у даній справі.
Крім того позивачу стало відомо, що відповідачем планується відчуження нерухомого майна та земельних ділянок у період вирішення спору між сторонами, що свідчить про наявність реальної загрози ефективному захисту порушених і оспорюваних прав та інтересів позивача і про ймовірність ускладнення виконання судового рішення у разі задоволення позову у разі невжиття цих заходів. Заявник розцінює зазначені факти як намір відповідача ухилитися від виплати належних позивачу коштів шляхом виведення з фермерського господарства грошових коштів та належного йому рухомого та нерухомого майна.
До заяви додано копію Витягу з Реєстру виконавчих проваджень відносно ФГ «Золотий жайвір» станом на 16.03.2021 та копію даних з сайту YouControl про господарство /матеріали оскарження ухвали а.с. 1-5/.
18.03.2021 Господарським судом Хмельницької області за наслідками розгляду заяви ТОВ «Агроплантеко» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме, рухоме майно та грошові кошти ФГ «Золотий жайвір» у справі № 924/249/21 постановлено оскаржувану ухвалу, якою в задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до   ст. 136 ГПК України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   ст. 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 137 ГПК України,   позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Судова колегія зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.
Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.
З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених   ст. 74 Господарського процесуального кодексу України,   обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову,   господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів   з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо   обґрунтоване   припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.   Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).   Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.   При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову викликана тим, що на його думку відповідач має намір ухилитися від виплати належних позивачу коштів шляхом виведення з фермерського господарства грошових коштів та належного йому рухомого та нерухомого майна.
Натомість, слід зазначити, що до заяви про забезпечення позову позивачем не надано доказів на підтвердження обставин того, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Також позивачем не надано доказів на підтвердження наміру відповідача ухилитися від виконання рішення в разі задоволення позову у даній справі.
Окрім цього, колегія суддів апеляційного господарського критично ставиться до доводів заявника, що наявність 4-ох виконавчих проваджень, з яких 3 (три) ще не завершені, а також значна кількість інших судових проваджень, учасником яких є ФГ «Золотий жайвір», може бути підставою для забезпечення позову, поскільки виконання рішення у даній справі буде ускладнено або унеможливлено в майбутньому.  Апеляційний суд зазначає, що у заявника, відсутні підстави достеменно стверджувати, що виконання відповідачем своїх обов`язків перед іншими контрагентами призведе до зменшення активів ФГ «Золотий жайвір», що вплине на здатність задовольнити вимоги позивача, оскільки є припущеннями, не підтвердженими належними доказами. 
Слід зазначити, посилання позивача на копію даних з сайту YouControl про господарство не є тим переконливим доказом, який би міг свідчити про вчинення будь-яких дій відповідача, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, а твердження про ухилення відповідачів від зобов`язань не може слугувати підставою для висновку про неможливість чи істотне ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.
Отже подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту п.1 ч.1   ст. 137 ГПК України    вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу. При цьому арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.
Відповідна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 10.10.2019 у справі № 904/1478/19.
Враховуючи, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів, відповідно у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову в частині накладення арешту на майно боржника, і предметом позовної вимоги у справі № 924/249/21, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.
Отже вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача, не співмірні із позовними вимогами ТОВ «Агроплантеко», а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача.
За таких обставин, судова колегія вважає заяву ТОВ «Агроплантеко» про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.
Заперечення скаржника ТОВ «Агроплантеко», викладені ним у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому відхиляються, як необґрунтовані. 
Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Ухвала Господарського суду Хмельницької області від 18.03.2021 у справі № 924/249/21 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.
На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
За змістом част. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Поскільки в судове засідання 24.05.2021 учасники справи не з`явилися, тому відповідно до ч. 5   ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови у даній справі є дата складення повного тексту постанови.
Керуючись ч. 5 ст. 240, ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд                       
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроплантеко" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області про відмову у забезпеченні позову від 18.03.2021 у справі № 924/249/21- залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду Хмельницької області про відмову у забезпеченні позову від 18.03.2021 у справі № 924/249/21- залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Матеріали оскарження ухвали від 18.03.2021 у справі № 924/249/21 повернути  Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "25" травня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.