СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2021 р.                                                                   Справа № 917/17/21  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя  Крестьянінов О.О.

за участю секретаря Гончарова О.В.

за участю представників учасників справи:
від ПСП "Дружба" - Новицький В.В.,  ордер   ВІ № 1035389   від 31.03.21 р.;                                                                                                      
від Вільхуватської сільради Чутівського району Полтавської області – не з`явився;                 
від Державного реєстратора Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Ляховенко Оксани Анатоліївни- не з`явився;                                                
від Чутівської РДА Чутівського району Полтавської області-не з`явився;                                  
від ФОП Филенко В.І.  -  Панченко О.О.,  ордер   ПТ № 224477   від 30.04.21 р.;                                                                                       
від ФГ "Понятенко" - Панченко О.О.,  ордер   ПТ № 224479   від 30.04.21 р., Понятенко А.Й.,  ордер   ВІ № 1042235   від 12.05.21 р.;                                                                                                   
     розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба”, с. Вільхуватка Чутівського району Полтавської області (вх.№1179 П/2-5) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.03.2021 у справі № 917/17/21
  за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба", с. Вільхуватка  Чутївського району Полтавської області 
   третя  особа, яка не заявляє без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Чутівська районна державна адміністрація Чутівського району Полтавської області
   до 1. Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області, с. Вільхуватка Чутівського району Полтавської області 
     2. Державного реєстратора Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Ляховенко Оксани Анатоліївни, смт. Чутове Полтавської області          
    треті особи, які не заявляють  самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 
   1. Фізична особа - підприємць Филенко Віра Іванівна,с. Филенкове Чутівського району  Полтавської області 
2. Фермерське господарство "Понятенко",  смт. Чутове Полтавської області                 
про визнання строку дії договору оренди земельної ділянки продовженим, визнання незаконним та скасування рішення, скасування рішення про державну реєстрацію речового права,-

                                           ВСТАНОВИЛА:

     Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області та Державного реєстратора Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області Ляховенко Оксани Анатоліївни про:
      1. Визнати строк дії договору оренди земельної ділянки від 07.08.2002 продовженим до 30.12.2026 на підставі додаткової угоди від 17.02.2012, укладеної між ПСП "Дружба" та Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області.
      2. Визнати незаконним та скасувати рішення 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 13.08.2020 в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та заключення договорів оренди земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв) з ФГ "Понятенко".
         3.  Визнати незаконним та скасувати рішення 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 13.08.2020 року в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та заключення договорів оренди земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв) з ФОП Филенко Вірою Іванівною.
         4.  Скасувати рішення про державну реєстрацію речового права - права оренди земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровими номерами:
          -  5325482700:00:001:0165 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38215080 від 14.09.2020 року;
           -  5325482700:00:001:0162 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38215764 від 14.09.2020 року;
          - 5325482700:00:003:0231 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38215457 від 14.09.2020 року;
          - 5325482700:00:003:0235 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38215830 від 14.09.2020 року;                                                                                                                   
           - 5325482700:00:001:0166 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38172331 від 10.09.2020 року;
          - 5325482700:00:003:0236 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38175162 від 10.09.2020 року;
           - 5325482700:00:004:0204 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38174742 від 10.09.2020 року;
           - 5325482700:00:001:0161 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38175675 від 10.09.2020 року;
           - 5325482700:00:003:0226 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38174179 від 10.09.2020 року;
          - 5325482700:00:003:0225 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38172878 від 10.09.2020 року;
         - 5325482700:00:002:0331 (номер запису про право (в державному реєстрі прав) 38214447 від 14.09.2020 року (з урахуванням заяви від 09.02.2021 за вхід.№1505)
        Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито за нею  провадження у справі №  917/17/21; вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 09.02.2021.
      15.03.2021 року від позивача до господарського суду Полтавської області  надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд  вжити заходів забезпечення позову шляхом:
         - заборони третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ФОП Филенко Вірі Іванівні ( АДРЕСА_1 , ід.номер: НОМЕР_1 ) та ФГ "Понятенко" (38810, Полтавська область, Чутівський район, смт.Чутове,вул.Солов"їна,27, код ЄДРПОУ 22536528) проведення сільськогосподарських робіт у 2021 році на земельних ділянках з кадастровими номерами:5325482700:00:001:0165,5325482700:00:001:0162,5325482700:00:003:0231,5325482700:00:003:0235, 5325482700:00:001:0166, 5325482700:00:003:0236, 5325482700:00:004:0204,5325482700:00:001:011,5325482700:00:003:0226,5325482700:00:003:0225,5325482700:00:002:0331 до збирання позивачем - ПСП "Дружба" врожаю у 2021 сільськогосподарському році.
      В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує те, що їх невжиття на стадії після відкриття провадження у справі утруднить ефективний захист  прав позивача як орендаря  за укладеним з Чутівською РДА договором оренди земельної ділянки  від 07.08.2002  та додатковою угодою до нього від 17.02.2012, за яким він звернувся  з позовом у даній справі, з огляду на те, що ним на підставі зазначеного Договору в 2020 сільськогосподарському році витрачені грошові кошти на проведення робіт з обробітку орендованих земельних ділянках та здійснення на них посіву на загальну суму 353920,72  грн., в той час як зазначені земельні ділянки оспорюваними рішеннями 1-го відповідача –Вільхуватської сільської ради надано в користування ФГ "Понятенко"    та  ФОП Филенко В.І. і в даному випадку відсутня гарантія того, що в подальшому, до винесення відповідного рішення суду нові користувачі (орендарі) земельних ділянок -    ФГ "Понятенко",  ФОП Филенко В.І. не розпочнуть користування ними з проведенням весняно-польових робіт в 2021 році,  що в свою чергу зробить неможливим реалізацію позивачем своїх прав орендаря та виконання істотних умов договору земельної ділянки  від 07.08.2002.  
    Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.03.2021  у справі №  917/17/21 відмовлено в задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" (від 15.03.2021 вхід. №2809) про забезпечення позову.
      В обґрунтування відмови в задоволенні заяви  позивача про забезпечення позову суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі послався на те, що вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ФОП Филенко В. І. та   ФГ "Понятенко"    проведення сільськогосподарських робіт у 2021 році на земельних ділянках, орендарями яких вони є згідно з договорами оренди землі від 01.09.2020 та від 04.09.2020, не відповідає принципу співмірності, збалансованості, розумності,  порушує законні права та інтереси цих орендарів і перешкоджає здійсненню ними господарської діяльності за відсутності будь-яких на те законних підстав.
      Крім цього суд зазначив, що  заявником не визначено та не зазначено, в чому полягає імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів до забезпечення позову.
    Приватне сільськогосподарське підприємство "Дружба" подало на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на  порушення судом першої інстанції норм процесуального права  та неправильне застосування норм матеріального права, просить цю ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Дружба" (від 15.03.2021 вхід. №2809) про забезпечення позову задовольнити.
       В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що в порушення вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд першої інстанції не надав належної оцінки обґрунтованості доводів заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову та наданим позивачем в обгрунтування цієї заяви доказам, з яких вбачається, що ці заходи спрямовані  на запобігання  невиправданому порушенню прав та інтересів позивача як орендаря за оспорюваним договором оренди землі від 07.08.2002, за захистом  яких ним подано позов у даній справі, а невжиття цих заходів   може істотно ускладнити ефективний захист таких прав та інтересів,  в той час як зазначені  заходи  відповідають вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процессу, наявності зв`язку між певним заходом забезпечення позову і предметом позову.
   Скаржник, зокрема, зазначає, що судом не враховано того, що він, як землекористувач за укладеним між ПСП "Дружба" та Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області  договором оренди земельної ділянки від 07.08.2002,  у відповідності до положень статті  189 Цивільного кодексу України та п. «б»  ч. 1 статті  95 Земельного кодексу України  має право власності  на посіви та насадження, що здійснені ним  на орендованих за цим Договором земельних ділянках, в той час як у 2020 році  він здійснив обробіток цих ділянок та посів на них сільськогосподарських культур, на що витратив грошові кошти на суму 353920,72 грн. Зазначені сільськогосподарські роботи підлягають завершенню шляхом  збирання позивачем як власником врожаю сільськогосподарських культур у 2021 році, в той час як зазначені земельні ділянки оспорюваними рішеннями  Чутівської РДА(1-го відповідача) незаконно  передано третім особам -ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко Н.І. в оренду, що свідчить про можливість здійснення цими особами втручання у господарську діяльність позивача зі збирання ним власного врожаю 2021 року, яке призведе  до пошкодження посівів  шляхом проведення цими особами, до постановлення рішення у даній справі, весняно-польових робіт, що  в свою чергу зумовить необхідність звернення  позивача до суду  для захисту своїх прав з позовом з іншим предметом, й відповідно, унеможливить ефективний захист його прав та інтересів в рамках даної справи.   
       Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 19.04.2021 для розгляду судової справи № 917/17/21 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О.,  суддя Пуль О.А.
       Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 у справі № 917/17/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба” (вх.№1179 П/2-5) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.03.2021 у справі  № 917/17/21 та призначено  її  до розгляду на 13.05.2021 р. о 12:00  годині.
    30.04.2021 представником 3-х осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І., адвоката Панченко О.О. подано від імені цих учасників справи відзив на апеляційну скаргу(вх. № 5094), який поштою надійшов до суду 05.05.2021, згідно з яким  вони просять залишити апеляційну  скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу-без змін.  
   В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. зазначають, зокрема, те, що вони є орендарями 9-ти  із 11-ти земельних ділянок, стосовно яких позивач  просить вжити заходи забезпечення позову у даній справі, на підставі укладених з Вільхуватською сільською радою чинних договорів оренди, відповідне право оренди за ними  зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав  на нерухоме майно та на виконання  умов  цих договорів  вони сплачують орендну плату. В той час як позивач не має жодних речових прав на зазначені  земельні ділянки, а також підстав здійснювати їх обробіток, у зв`язку з чим обрані ним заходи  забезпечення позову шляхом заборони проведення сільськогосподарських робіт у 2021 році на цих земельних ділянках до збирання позивачем - ПСП "Дружба" врожаю у 2021 сільськогосподарському році не пов`язані з предметом позовних вимог,   є такими, що спрямовані на перешкоджання господарської діяльності орендарів-ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І., метою якої є отримання прибутку, оскільки вжиття таких заходів позбавить орендарів можливості  протягом всього часу вирішення спору  у даній справі використовувати земельні ділянки  у відповідності до умов договорів оренди землі, які на даний час є чинними і встановлена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності яких у встановленому порядку не спростована, що в свою чергу може призвести до незворотніх наслідків у вигляді неотримання прибутку та значних збитків, враховуючи обов`язок орендарів  сплачувати орендну плату за земельні ділянки  за відсутності можливості їх використовувати,  необхідність здійснення обробітку орендованої землі  у відповідний час  з урахуванням  посівного сезону, сезону збору врожаю, тощо.
    При цьому ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. зазначають, зокрема, що  договір оренди земельної ділянки від 07.08.2002 укладений між ПСП «Дружба»  та  Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області є нікчемним в силу положень ст. 220 ЦК України через те, що в порушення вимог ч. 3 ст.13 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що була чинною на момент його укладення  нотаріально не посвідчений, а  додаткові угоди до нього не набули чинності, оскільки окрім того, що вони натораільно не посвідчені,  всупереч  ст. 18 зазначеного Закону не пройшли державної реєстрації.
     Разом  з цим, ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. звертають увагу суду на те, що самими позивачем до заяви про вжиття  заходів  забезпечення позову у даній справі було додано копію  додаткової угоди від 12.05.2015 до договору оренди земельної ділянки  від 07.08.2002 (Додаток № 3 до заяви), в якій пункт  перший Договору, який визначає перелік наданих в оренду позивачу земельних ділянок викладено в  новій редакції, і в цьому переліку відсутні земельні дялінки з відповідними кадастровими номерами, скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. на які просить позивач в позовній заяві та   щодо яких він просить суд вжити заходи забезпечення позову.
      Крім цього ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. зазначають, що в порушення вимог  п. 6 статті  139 Господарського процесуального кодексу України заява ПСП «Дружба» про забезпечення позову не містить пропозиції заявника  щодо зустрічного забезпечення.
      Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу  судової справи між суддями від 11.05.2021,  у зв`язку з відпусткою судді Пуль О.А. для розгляду судової справи № 917/17/21 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.
   В судовому засіданні представник позивача підтримує апеляційну скаргу, а представники третіх осіб, які не заявляють  самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, проти задоволення апеляційної скарги заперечують, просять оскаржувану ухвалу залишити без змін. 
     Відповідачі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання,  не скористались своїм правом на участь в ньому, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно ч.ч. 1, 3 статті 202, ч. 12 статті 270  Господарського процесуального кодексу України є підставою для розгляду справи за їх відсутності.      
    Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
    Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї,  заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, які не заявляють  самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про залишення апеляційної  скарги без задоволення, зважаючи на таке.
       Згідно з ч. ч. 1, 2    ст. 136 Господарського процесуального кодексу України,            господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених            статтею 137 цього Кодексу    заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
      Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу  України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
      За змістом наведених норм, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. 
    Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
   Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача чи інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, а також  у здійсненні ефективного  захисту або поновленні  порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом статті 136 Господарського процесуального кодексу України, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів  заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
    - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
    - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
   - наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити  фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити  ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
   - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;
   - запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу. 
      Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі  обставини   може   свідчити   вчинення   відповідачем   дій, спрямованих   на   ухилення   від   виконання  зобов`язання.  
      Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
      Отже, заява про    забезпечення позову повинна бути  обґрунтованою  з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, забезпеченні ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та   інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
  Водночас, адекватність заходів забезпечення позову, що застосовуються господарським судом, визначається їх відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється  господарським   судом,   зокрема,   з   урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві чи іншим особам вчиняти певні дії.
   Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві чи іншим особам вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
      При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Положення статті 136 Господарського процесуального кодексу України  пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень    статті 73,74  ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.
   Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених  ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
      При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом залежно від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.
      Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову або унеможливлення ефективного захисту чи поновлення прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка  звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
     Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
      Позов в процесуальному сенсі – це звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.                
     Згідно зі статтею 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
   В постанові Великої Палати Верховного Суду  від 25.08.2020  у справі №  910/13737/12 зазначено, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.
     Відповідно до пункту 3 частини третьої статті         162, пунктів 1,         2,         3         частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України         позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів -      сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.
Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.         Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).
     Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
      Предметом позову  у даній справі є вимоги немайнового характеру про визнання строку дії договору оренди земельної ділянки від 07.08.2002 продовженим до 30.12.2026 на підставі додаткової угоди від 17.02.2012, укладеної між ПСП "Дружба" та Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області,  визнання незаконними та скасувати рішень 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 13.08.2020 в частині надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою та заключення договорів оренди земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв) з ФГ "Понятенко" та ФОП Филенко Вірою Іванівною, скасування рішення про державну реєстрацію за цими особами речового права оренди земельними ділянками.
         Оскільки у даному разі позивач      звернувся до суду з немайновими  позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не потрібно  взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
     При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
    Відповідна правова позиція щодо умов забезпечення позову немайнового характеру  викладена  в постановах Верховного суду  від 16.08.2018  у справі №  910/1040/18, від 18.02.2019 у справі № 922/3010/18.
       Зазначені немайнові вимоги обґрунтовано зокрема тим, що позивач на підставі укладеного з Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області договору оренди земельної ділянки від 07.08.2002 отримав в оренду земельну ділянку площею 807,94 га,  в тому числі ріллі 82,8га. сіножаті 210,14 га,  пасовища 469 га, господарські двори 46, 0га. Договір укладено на термін 5 (п`ять) років починаючи з дати його реєстрації з переважним правом на поновлення договору на новий термін. Договір зареєстровано в Чутівському райземвідділі за №43 від 07.08.2002 року.
     Розпорядженням Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 06.10.2011 року за №463 ПСП Дружба надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди земельними ділянками загальною площею 1125,15га з них: не витребувані земельні ділянки (паї) – 169,53га, рільні землі резервного фонду – 81,82га. рільні землі запасу – 71,85 га,  сіножаті - 242,66 га, пасовища – 466,24га, господарські двори – 42, 5га,  польові шляхи – 21,11га,  лісополоса – 29, 44 га на території Вільхуватської сільської ради. Як зазначив позивач, дане Розпорядження ПСП «Дружба» виконано та виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди невитребуваних земельних ділянок (паїв).
    17.02.2012 року сторонами внесено зміни до договору оренди земельної ділянки від 07.08.2002 року, зареєстрованого за №43 від 07.08.2002 року про продовження терміну дії даного договору до 30.12.2026 року на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.08.2002 року. Орендна плата надходить на рахунок Вільхуватської сільської ради за кожен сільськогосподарський рік по даний час, що підтверджується відомостями податкової декларації.
      Разом з тим 13.08.2020 року на 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою: 
     - ФГ "Понятенко"    щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для передачі на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни цільового призначення земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв) за рахунок орендарів земельних ділянок орієнтовною площею 17,90 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області;
       - ФОП Филенко Віра Іванівна щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для передачі на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни цільового призначення земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв)) за рахунок орендарів земельних ділянок орієнтовною площею 17,79 га що розташовані за межами населених пунктів на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області.
    13.08.2020 року на 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради прийнято рішення про заключення договорів оренди земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв)) та надано в оренду:
   -ФГ "Понятенко"    земельні ділянки сільськогосподарського призначення (не витребувані частки (паї)), які розташовані на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області в кількості 5 (п`яти) ділянок площею 24.113га:5325482700:00:001:0165;5325482700:00:001:0162;5325482700:00:003:0231; 5325482700:00:003:0235; 5325482700:00:002:0331; терміном на 12 років з орендною платою 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
     - ФОП Филенко Вірі Іванівні земельні ділянки сільськогосподарського призначення (не витребувані частки (паї)), які розташовані на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області в кількості 6 (шість) ділянок площею 25.8764га:5325482700:00:003:0236; 5325482700:00:004:0204; 5325482700:00:001:0166; 5325482700:00:003:0226; 5325482700:00:003:0225;5325482700:00:001:0161 терміном на 12 років з орендною платою 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
    На підставі вищезазначених рішень 14.09.2020  в державному земельному кадастрі про земельні ділянки, зареєстровано відомості про право власності/право постійного користування, відомості про власника та орендаря земельних ділянок.Разом з цим, 10.09.2020 проведена  державна реєстрація речових прав оренди ФГ "Понятенко" та ФОП Филенко В.І. на зазначені земельні ділянки.
      Позивач в позовній заяві зазначив, що оспорюваними рішеннями 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради від 13.08.2020 в частинах надання дозволу ФГ «Понятенко» та  ФОП Филенко В.І.,   на виготовлення технічної документації  із землеустрою    щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для передачі на умовах оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, без зміни цільового призначення земельних ділянок (не витребуваних часток (паїв) та заключення із зазначеними особами договорів оренди  земельних ділянок (не витребуваних часток(паїв) для ведення товарного сільськогосподарського  виробництва, власники яких померли, а спадкоємці  за законом  чи заповітом відсутні чи не прийняли спадщину, на території Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області прийняті  всупереч вимогам  чинного законодавства,  без проведення  процедури визнання спадщини відумерлою в порядку, передбаченому  ст. 1277 Цивільного кодексу України, що призвело до незаконного позбавлення позивача  права користуватися  земельними ділянками  за договором оренди землі від 07.08.2002  укладеним ним з Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області через передання цих ділянок іншим особам -ФГ «Понятенко» та  ФОП Филенко В.І
   Таким чином, позов у даній справі подано позивачем з метою захисту та відновлення його прав орендаря земельних ділянок за договором оренди земельної ділянки від 07.08.2002, укладеним між ПСП "Дружба" та Чутівською райдержадміністрацією Полтавської областію.
       Разом з тим, заява про забезпечення  зазначеного позову обґрунтована тим, що на підставі укладеного договору оренди землі від 07.08.2002 року та додаткової угоди до даного договору від 17.02.2012 року в 2020 сільськогосподарському році позивачем витрачені грошові кошти на проведення робіт з обробітку та посіву на зазначених земельних ділянках, а саме:
Оранка 36.9233га *2500грн./га на суму 92308,25 грн.;
Дискування 13,0569га* 1 500/га на суму 19585,35 грн.;
Майстрування 13,0569га*2500грн./га на суму 32642,25 грн.;
Подріблення рослинних рештків 20,762га* 1400грн/га на суму 29066,80грн.;
Дискування 20,762га* 1500грн./га на суму 31 143 гри.;
Посів озимого ячменю 20,762га*2100грн./тону на суму 43600,20 грн. з внесенням міндобрив. Вартість насіння та добрив становить: Озимий ячмінь 4796кг*8011грн. 38420,75грн.; Міндобрива (поліфоска) 2450кг* 15506=37989,71 грн.;
Протруювання насіння озимого ячменю: Селест Макс 33л*883,77грн. - 29164.41грн. Всього здійснено витрат на суму 353920,72 грн. (триста п`ятдесят гри тисячі дев`ятсот двадцять гривень 72 копійки). 
     На підтвердження зазначених витрат  позивачем надано довідку від 22.02.2021 року за №9, підписану  його директором ОСОБА_1 , скріплену  печаткою ПСП «Дружба».
      При цьому заявник доводить до відому суду, що відсутня гарантія того, що в подальшому, до винесення відповідного рішення суду нові користувачі (орендарі) земельних ділянок-    ФГ "Понятенко",  ФОП Філенко В.І. не розпочнуть користування даними земельними ділянками з проведенням весняно-польових робіт в 2021 році, до винесення законного рішення, що зробить неможливим виконання даного рішення суду та утруднить ефективний захист прав або інтересів заявника як орендаря за договором оренди землі від 07.08.2002  та додаткової угоди до цього Договору від 17.02.2012 в разі невжиття на стадії після відкриття провадження у справі запропонованих ним в заяві заходів забезпечення позову, зокрема не надасть можливості йому  реалізувати своє право як орендаря та виконувати істотні умови Договору.
      Місцевий господарський суд,  відмовляючи в задоволенні   заяви  позивача   про забезпечення позову, послався на відсутність передбачених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України умов для їх застосування, зазначивши, що  вжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ФОП Филенко Вірі Іванівні та     ФГ "Понятенко"    проведення сільськогосподарських робіт у 2021 році на земельних ділянках, орендарями яких вони є згідно з договорами оренди землі від 01.09.2020 та від 04.09.2020, не відповідає принципу співмірності, збалансованості та розумності, зокрема   забезпечення позову у такий спосіб порушує законні права та інтереси цих орендарів і перешкоджає здійсненню ними господарської діяльності за відсутності будь-яких на те законних підстав..
       Колегія суддів  погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав  для забезпечення позову, з огляду на наступне. 
     Статтею 2  Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
  Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
     Серед основних засад (принципів) господарського судочинства цією статтею визначено пропорційність,зміст якого розкрито у статті  15 Кодексу,  а саме, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. 
Як зазначено вище, умовами застосування заходів  забезпечнння позову  немайнового характеру є: відповідність їх вимогам  розумності, обґрунтованості,  адекватності, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом яких він звернувся з позовом, у разі невжиття таких заходів;запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб,  що не є учасниками даного судового процесу. 
   Колегія суддів вважає, що обрані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають вимогам розумності, адекватності, збалансованості інтересів сторін,  з огляду на наступне.
      З матеріалів справи вбачається та підтверджується самим позивачем  в позовній заяві у даній справі, на момент подання 05.01.2021  цієї позовної заяви  треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет  спору на стороні відповідача ФГ «Понятенко» та ФОП Филенко В.І. мали зареєстроване  у державному реєстрі речових прав права оренди на земельні ділянки,щодо яких позивач  просить вжити заходи забезпечення позову,  з кадастровими номерами: 5325482700:00:001:0165, 5325482700:00:001:0162, 5325482700:00:003:0231, 5325482700:00:003:0235, 5325482700:00:001:0166, 5325482700:00:003:0236, 5325482700:00:004:0204, 5325482700:00:001:0161, 5325482700:00:003:0226,  5325482700:00:003:0225, 5325482700:00:002:0331, а  скасування відповідного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію зазначених прав,  є однією з позовних вимог цієї позовної заяви. 
       Зазначена державна реєстрація права оренди здійснена на підставі відповідних договорів оренди землі від 01.09.2020 та від 04.09.2020, укладених ФГ «Понятенко», ФОП Филенко В.І. з 1-м відповідачем -Вільхуватською сільською радою Чутівського району  Полтавської області на  підставі оспорюваних позивачем рішень 41 позачергової сесії 7 скликання Вільхуватської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 13.08.2020.
      Зазначені договори позивач не оспорює в рамках позову  у даній справі. 
      Разом  з тим, з витягу з державного  реєстру речових прав  на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що 25.02.2021, тобто вже після подання позову у даній справі  до  подання позивачем 15.03.2021   заяви про вжиття заходів забезпечення позову було припинено укладений 04.09.2020  між Вільхуватською сільською радою та ФГ «Понятенко» договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5325482700:00:001:0161 та припинено відповідне право оренди за цим договором, згідно з п. 12.3. Договору,  -у зв`язку  з державною реєстрацією права власності спадкоємцем,  на підставі чого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФГ "Понятенко" на цю земельну ділянку.
     Згідно з ч. 1 статті 93 Земельного кодексу України,     право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
 Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
 Згідно зі статею  126 Земельного кодексу України,  право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до    Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
 Згідно з ч. 1 статті  4   Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають право власності на нерухоме майно, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності,зокрема, право оренди земельної ділянки.
 Частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
     Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
     Таким чином, треті особи ФГ «Понятенко», ФОП Филенко В.І. на підставі  чинних договорів  оренди, правомірність яких не спростована   у встановленому порядку, є орендарями земельних ділянок з кадастровими номерами: 5325482700:00:001:0165, 5325482700:00:001:0162, 5325482700:00:003:0231, 5325482700:00:003:0235, 5325482700:00:001:0166, 5325482700:00:003:0236, 5325482700:00:004:0204,  5325482700:00:003:0226,  5325482700:00:003:0225, 5325482700:00:002:0331 та на підставі цих договорів відповідні права оренди зареєстровані за цими орендарями  у встановленому порядку в державному реєстрі речових прав.
      Разом з цим, земельна ділянка з кадастровим номером  5325482700:00:001:0161 на час подання заяви про забезпечення позову та постановлення оскаржуваної ухвали вже не перебувала в оренді ФГ «Понятенко», а належала  на праві власності іншій особі-спадкоємцю власника паю,що підтверджується витягом  з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 246611076.
 Статтею 90 Земельного кодексу України серед прав власників землі передбачено право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію, використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі.
   Статтею  95 цього Кодексу  серед прав землекористувачів  передбачено право самостійно господарювати на землі, власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур  та  на вироблену продукцію; використання у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі.
       Разом  з тим,  у матеріалах справи відсутні докази того, що земельні ділянки, стосовно яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову  стосуються  предмету договору оренди земельної ділянки  від 07.08.2002, укладеного між ПСП «Дружба»  та  Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області, з метою захисту прав орендаря за яким ним подано позов у даній справі.
      Так, п. 1 зазначеного Договору в первісній редакції, його предметом визначено передання в оренду позивачу на території Вільхуватівської сільської ради  Чутівського району Полтавської області земельної ділянки  площею 807,94 га,  в тому числі:  ріллі - 82,8 га сіножаті - 210,14 га, пасовища - 469,0 га, господарські двори - 46, 0 га. При цьому, в Договорі не зазначено кадастрових номерів переданих в оренду 
земельних ділянок.
       Позивачем надано  додаткові угоди до цього Договору, а саме від 12.05.2015, від 01.02.2018 та від 19.02.2019, якими пункт  перший Договору, який визначає предмет Договору викладався в  новій редакції, і в цьому пункті не зазначені земельні дялінки з відповідними  кадастровими номерами,  щодо яких він просить суд вжити заходи забезпечення позову. 
     При цьому за цими  Додатковими угодами сторонами змінювалась площа та склад переданої позивачеві в оренду землі, а саме: 
   - за Додатковою угодою від 12.05.2015 в оренду передано земельні ділянки площею  863,8374 га, з яких: 127,6234 га -ріллі, 260,28 га -сіножаті, 4451805 га -пасовища, 30,7535 га - господарські двори та зазначено перелік кадастрових номерів  орендованих земельних ділянок, в якому відсутні земельні ділянки, стосовно яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову.Також в Угоді не зазначено про передання в оренду невитребуваних земельних  часток (паїв);     
   - за Додатковою угодою від 01.02.2018 в оренду передано земельні ділянки  загальною площею 141,7562 га, з яких: 70,7422га -невитребувані земельні  частки (паї), 20,456 га -ріллі проектного шляху, 21,118 га-шляхи та 29,44 га –лісополоси, і при цьому в  Угоді не зазначено кадастрові номери орендованих земельних ділянок;
  -   за Додатковою угодою від  19.02.2019 в оренду передано земельні ділянки площею  863,8374 га, з яких: 127,6234га -ріллі, 260,28 га -сіножаті, 4451805 га -пасовища, 30,7535 га - господарські двори, і при цьому в  Угоді  не зазначено кадастрові номери земельних ділянок, а також про передання в оренду невитребуваних земельних  часток (паїв).
      Крім цього з наданих  позивачем доказів на підтвердження здійснення ним  у 2020 сільськогосподарському році витрат  на проведення робіт з обробітку та посіву земельних ділянках не вбачається відомостей, що відповідні роботи проведені саме на земельних ділянках, стосовно яких він просить вжити заходів забезпечення позову.
       В судовому засіданні представник позивача зазначив, що підтвердженням того, що земельні ділянки, стосовно яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову  стосуються  предмету договору оренди земельної ділянки  від 07.08.2002, укладеного між ПСП «Дружба»  та  Чутівською райдержадміністрацією Полтавської області,  є надана ним до позовної заяви, виготовлена на виконання Розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області від 06.10.2011 року за №463 технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди земельними ділянками загальною площею 1125,15га з них: не витребувані земельні ділянки (паї) – 169,53га, рільні землі резервного фонду – 81,82га. рільні землі запасу – 71,85 га,  сіножаті - 242,66 га, пасовища – 466,24га, господарські двори – 42, 5га,  польові шляхи – 21,11га,  лісополоса – 29, 44 га на території Вільхуватської сільської ради.При цьому позивач стверджує, що в цій технічній документації  зазначено кадастрові номери земельних ділянок, стосовно яких він просить вжити заходи забезпечення позову.
      Оригінал зазначеної документації  представник позивача надав суду для огляду  в судовому засіданні . 
   При огляді зазначеної документації в судовому засіданні колегією суддів встановлено, що вона не містить посилання на земельні ділянки з відповідними  кадастровими номерами, стосовно яких позивач  просить вжити заходи забезпечення позову.Крім цього, дослідженням цієї документації встановлено, що також  підтверджено і самим представником позивача в судовому засіданні, що  вона виготовлена  у 2011 році та не була затверджена органом  виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування.
   При цьому колегія суддів зауважує, що наведена технічна документація виготовлена  щодо передання в оренду  земельних ділянкок загальною площею 1125,15га,  в той час як за наявними у матеріалах справи  додатковими угодами  від 12.05.2015, від 01.02.2018 та від 19.02.2019  до укладеного між ПСП «Дружба» та Чутівською РДА договору оренди земельної ділянки  від 07.08.2002 предметом оренди визначено земельні ділянки значно меншої площі -863,8374 га та 141,7562 га та з іншим складом земель.    
    Крім того, як зазначено вище, ані договір  від 07.08.2002, ані додаткові угоди  до нього від 12.05.2015, від 01.02.2018 та від 19.02.2019 не містять відомостей щодо надання в оренду  позивачу  спірних земельних ділянок з відповідними кадастровими номерами.
    З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що  вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову позбавить орендарів -ФОП Филенко В.І. та ФГ "Понятенко" можливості  протягом всього часу вирішення спору  у даній справі використовувати орендовані земельні ділянки  у відповідності до умов договорів оренди землі, які на даний час є чинними і встановлена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності яких у встановленому порядку не спростована. Позбавлення можливості ФОП Филенко В.І. та ФГ "Понятенко" обробляти орендовані ними земельні ділянку є прямим істотним втручанням у господарську діяльність зазначених осіб та в їх право оренди, оскільки позбавляє їх можливості отримувати протягом  періоду вирішення справи прибуток від здійснення відповідної господарської діяльності за одночасної наявності обов`язків сплачувати орендну плату за ці ділянки. Крім того, обробіток землі має здійснюватися у відповідний час з урахуванням посівного сезону, сезону збору урожаю тощо, тому будь-яке зволікання із вчиненням вказаних дій може завдати значних збитків орендарю.
  При цьому стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 5325482700:00:001:0161 такі заходи призводять до істотного обмеження прав та охоронюваних законом інтересів  її власника та невизначеного кола осіб, яким він міг передати  таку ділянку в користування, які не залучені до участі  у даній справі.
   Таким чином, запропоновані позивачем заходи забезпечення позову передбачають заборону орендарям  здійснювати  належні їм за чинними договорами оренди правомочності  користувачів земельних ділянок, чим  фактично повністю блокується  їх господарська діяльність на цих ділянках, а також заборону власнику здійснювати відповідні правомочності щодо земельної ділянки   з кадастровим номером 5325482700:00:001:0161 та одночасне надання на час вирішення спору  речового права їх виключного використання  позивачу, яким   не надано суду доказів реєстрації у встановленому порядку речових прав на ці ділянки, а також  підтверджених прав на передання  йому   посівів та вирощеного  на цих ділянках врожаю чи зобов`язальних прав, які передбачають надання йому  доступу до цих ділянок, що явно свідчить про неспівмірність, нерозумність, неадекватність таких заходів та порушення внаслідок їх вжиття прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка не є учасником спору.  
     Такі майнові наслідки заборони орендарям використовувати земельні ділянки за чинними договорами оренди відповідно до зареєстрованих на підставі цих договорів речових прав оренди, а також обмеження прав власника земельної ділялнки з кадастровим номером 5325482700:00:001:0161  та невизначеного кола осіб,  є явно неспівмірними з  тими  негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся  до суду з позовом у даній справі.
   При цьому колегія суддів зазначає, шо саме лише посилання позивача на наявність у нього права користування земельними ділянками, без правовстановлювальних документів, тобто встановленого   факту наявності такого права, яке підлягає встановленню під час розгляду справи по суті позовних вимог, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
      Аналогічної правової позиції щодо неспівмірності, неадекватності, нерозумності заходів забезпечення позову у вигляді заборони використання орендарями земельних ділянок, орендованих за чинними договорами оренди землі  дотримується  Верховний  Суд  в постановах від 29.08.2019 у справі №  917/258/19 та від 06.05.2020 у справі № 700/720/17. 
  Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотримання норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а зазначеної ухвали –без змін.       
      Керуючись статтями 269, 271, 275, 276, статтями 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-
                                                                                                       
                                                         ПОСТАНОВИЛА:

    Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства “Дружба” залишити без задоволення.
    Ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.03.2021 у справі № 917/17/21 залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.         
      Повний текст постанови складено  19.05.2021 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Тарасова

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов