Ухвала
 
31 травня 2021 року
м. Київ
справа №554/1668/16-ц
провадження №61-18494ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 
2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Четверта полтавська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до   ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Четверта полтавська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 
2019 року позовні вимоги ОСОБА_2   задоволено частково. Визнано квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв.м, житловою площею 16,6 кв. м, що складається з однієї кімнати «2» площею 16,6 кв. м, кухні «3» площею
5,8 кв. м, ванної кімнати «4» площею 2,5 кв. м, коридору «1» площею 
5 кв. м, балкону площею 1 кв. м спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , 
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , як на частку у спільному майні подружжя. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування, як на обов`язкову частку у спадщині. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, у порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , як за спадкоємцем першої черги за законом. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави залишено без  змін.
02 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року в указаній вище справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, а саме: наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень і надання доказів на їх підтвердження, надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга з визначенням передбачених статтею 389 ЦПК України, підстав та надання документу, що підтверджує доплату судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 22 грудня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2021 року наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними та продовжено строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.
На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником надано заяву про  поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій ОСОБА_1 посилається на те, що ним своєчасно 11 березня 
2020 року було подано касаційну скаргу, у якій зазначалась конкретна адреса для листування. У період із 12 лютого 2020 року по 10 травня 
2020 року він перебував за межами України, що підтверджено копією закордонного паспорту. Зауважує, що ухвалою Верховного Суду 
від 03 квітня 2020 року, яка ним була отримана лише 25 серпня 2020 року, касаційну скаргу залишено було без руху. У період з 03 квітня 2020 року по 25 серпня 2020 року він не міг вчиняти будь-які дії щодо усунення недоліків скарги через необізнаність про  ухвалу суду касаційної інстанції від 03 квітня 2020 року. Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 
2020 року дану касаційну скаргу було повернуто заявнику. Крім того, ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року виправлено описку в ухвалі від 03 квітня 2020 року.
З урахуванням конкретних обставин справи, зважаючи на те, що перша касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, ухвалу суду касаційної інстанції про залишення першої касаційної скарги без руху заявником отримано із значним запізненням, а повторне звернення з касаційною скаргою зумовлено обставинами, які не залежали від нього, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник указує на порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази та не надали їм належної оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 
2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу №554/1668/16-ц за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Четверта полтавська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко